TEEDIE F^LLESM0DE. 151 



stykker af oploste Dyr og Planter ned til Bunden; der 

 komme de da de mindste og laveste Organismer tilgode, 

 disse gjores saa igjen til Bytte af de hojere, storre og 

 stserkere Organismer i opstigende Trinfolge. — At de 

 skulde have nogen Vanskelighed ved at drage Aande paa 

 deres Maade gjennem Huden eller Gjselleme, skjonnes 

 som alt bemserket om Fiskene ikke; deres Aandedrsets- 

 redskaber, om de have saadanne, ere — med sjelden Und- 

 tagelse — ikke fyldigere uddannede end andre beslsegtede 

 Havdyrs. Iltmsengden i den i Havvandet optagne Luft 

 er vistnok f. Ex. ved 800 Favne mindre end i Vandet ved 

 Overnaden (c. 23 pCt. mod 32 pCt.), men dog altid stoiTe, 

 end den har viist sig at vsere i mellemliggende Vandlag 

 (300 — 400 Favne). For Parasiter ere de abyssale Havdyr 

 vel nseppe mere fri end andre Havdyr, men derom vide 

 vi endnu kun Lidt. — Jeg er endelig tilbojelig til at tro, 

 at den almindelige Lov, at Havets lavere Dyreklasser 

 undergaa gjennemgribende Forvandlinger paa deres forste 

 Livstrin, her vil traBife langt fLere Undtagelser end i Kyst- 

 beltet; thi det vil vistnok kun va3re undtagelsesvis, at 

 Larver af Dybhavsdyr knnne fore et midlertidigt om- 

 vankende Liv under Naturforhold, der ere vaBsentlig for- 

 skjellige fra dem, under hvilke de skulle tilbringe deres 

 0\Tige Liv; dertil er Afstanden mellem Overnaden og 

 Havbunden for stor. Men jeg maa paa den anden Side 

 hsevde, at der bevisligen er Fiske og Krebsdyr, som i 

 deres Larve- eller (Jngdoms-Dragt tumle sig, om ikke i 

 selve Sollyset og Solvarmen, saa dog i det Belte, der om 

 Dagen er udsat for begge Dele, men som voxne ere bundne 

 til Havbundens Morke og Kulde. 



Et Sporgsmaal staar endnu ubesvaret tilbage: er denne 

 Dybhavsfauna en Levning, en Arv fra tidligere Jord- 



