2^1 DISKUS8ION8M0DER. 



andre Speoialfag kommen til. Faren var, at Specialisterne 

 alle fordre, at deres Fag skal vaBre Examensfag, hvorved 

 der lasgges en staerkere Byrde paa de Studerende, og det 

 burde derfor slaas fast, at der kan vsere Anledning til 

 maaske at indfore en tvungen klinisk Undervisning i 

 Specialfagene, men at de ikke skulle vsare Gjenstand for 

 Examen. Endnu onskede Taleren at berore et Sporgsmaal, 

 som mulig havde storst Betydning for Norge paa Grund 

 af Landets Beliggenhed og ovrige Forhold, nemlig Sporgs- 

 maalet om Etablering af ensartede Undervisnings- 

 former i alle de nordiske Lande. Man kunde vel 

 ikke vente at komme saa vidt i den nsermeste Tid, og 

 det var maaske ikke engang onskeligt, at Diplomer fra et 

 Universitet i det ene Land skulde gjselde i de andre Lande; 

 men det vilde vsere en stor Fordel, naar det ene Lands 

 Studerende kunde besoge Universiteterne i de andre Lande, 

 men en Betingelse herfor var, at de Studerende i de for- 

 skjellige Lande paa ethvert Alderstrin omtrent kunne staa 

 paa samme Udviklingsstandpunkt. De vilde faae den samme 

 Nytte af saadanne gjensidige Besog, som Haandvserkeme 

 i en tidligere Periode havde af deres professionelle Rej- 

 ser, og navnlig derigjennem faae et friere Syn paa Livefc. 



Overlsege La ache, Christiania, fandt som Leder af den 

 propsedeutisk-medicinske Undervisning ved Rigshospitalet 

 i Christiania Anledning til at knytte nogle faa Bemserk- 

 ninger til Indlederens oplysende Foredrag. I Norge maatte 

 Interessen blandt Lsegerne for Undervisningssporgsmaalet 

 i Modssetning til, hvad der ifolge Indlederens Udtalelse var 

 Tilfseldet i Danmark, betegnes som meget levende. Det 

 var for alle norske Lseger, seldre som yngre, i By og paa 

 Land, et vitalt Sporgsmaal; det gjselder for dem om at 



