AABXINGSM0DET. 65 



tionstid medelst uppmatning af den forskjutning, som de 

 vanliga linierna i solspektret maste enligt Dopplerska 

 principen underga pa solens vestra och ostra rand. Des- 

 sa matningar borde nemligen kunna utforas pa ett mycket 

 fordelaktigt satt. Pa grund af solens rotation narmar sig 

 dess ostra rand, inedan den vestra aflagsnar sig; en och 

 samma spektrallinia maste d erf or pa den forra visa sig 

 forskjuten at violett, med samma qvantitet, hvarmed den 

 pa den vestra ar forskjuten at det roda hallet. Men i 

 solspektret, sadant vi bar pa jorden se detsamma, fmnas 

 jemval vissa spektrallinier. som alls ej paverkas afsolrota- 

 tionen. ty de hora ej till solen, utan uppkomma genom 

 absorption i jordens atmosfer. Om man derfor utvalde 

 tvenne nara bvarandra staende linier, af bvilka den ena 

 hor till det verkliga solspektret. medan den andra bildas 

 i jordatmosferen, sa maste, da blott den ena liniens lage 

 i spektret forandras genom solrotationen. at ena hallet 

 vid den ena, at andra \dd den andra randen, afstandet 

 m ell an de tvenne linierna blifva storre vid den ena an 

 vid den andra randen. Uppmatte man derfor vid begge 

 solrandema afstandet mellan linierna, maste halfva skill- 

 naden mellan dessa afstand utgora den af solrotationen 

 fororsakade forskjutningen. Det, som ytterligare starkte 

 mig i mitt beslut att foretaga just detta problem, var 

 hoppet att kunna tranga genom den sloja af hemlighet, 

 som annu hvilade ofver den lag, enligt hvilkan solrota- 

 tionen forsiggar under de heliocentriska latituder, som aro 

 numeriskt storre an 35 grader. T3' det ar sjelfklart, att 

 intet hindrar att medelst den spektroskopiska methoden 

 uudersoka solrotationen anda till det omedelbara gran- 

 skapet af polerna, om man blott formar att stegra mat- 

 ningarnes noggranhet tillrackligt hogt. 



5 



