ANDET F^LLESM0DE. 81 



vattenslag af alia salthalten fran till ofver 35 °/ 00 . 

 Granskar man narmare forineii hos de linier (isohaliner), 

 som erhallas, da man pa sadana kartor forbinder de 

 punkter i hafvet, som befunnits ega vatten af samma salt- 

 halt, sa finner man. att dessa icke hafva ett vagratt utan 

 ett stupande lage. De vattenlager, som begransas af dessa 

 isohaliner, ega salunda formen af snedt ofver hvarandra 

 lagda skifvor eller kilar, hvilka pa Ostersjoomradet alia 

 vanda sin ofversta spets eller kant mot S.V. En dylik 

 formation hos vattenlagren hantyder pa, att de aro i 

 rorelse. I hvilande tillstand skulle de ordna sig med 

 horisontala gransytor ofvanpa hvarandra efter sin speci- 

 iika vigt. 



Den fornamste orsaken till vattencirkulationen i Oster- 

 sjon torde vara den omstandigheten, att detta innanhaf 

 genom noderna mottager mera vatten an som aflagsnas 

 genom afdunstningen fran dess yta. Ostersjon har salunda 

 arligen ett betydligt ofverskott af vatten, hvilket maste 

 utstromma genom de Danska sunden, Kattegat och Skage- 

 rack. Den hafsstrom, som salunda uppkommer, benamna 

 vi den Baltiska strommen. Utgaende fran allmanna fysiska 

 forutsattningar kan man sluta til: 



att denna strom maste vara en ytstrom, eftersom han 

 uppstar genom tillilodet af farskt vatten fran floderna, 



att han med sin hufvudfara maste folja Skandinaviska 

 halfons kust pa grund af jordrotationens inverkan, 



att han maste vara periodisk, eftersom tillflodet fran 

 noderna vexlar med arstiderna. 



Uti de utstalda hydrografiska kartorna och profilerna 

 kunde man finna bekraftelsen pa dessa slutsatser. De 

 med olika farger betecknade farskare ytlagren i Ostersjon 

 hade alltid sin sydligaste spets vid Svenska kusten. Iso- 



6 



