56S DEN KXRURGISKE UNDERSEKTION. 



i lika grad. DA fysiologien larer oss som grundregel 

 och uppstaller som en 1 »»•>!. : imd lag utan alia undantag, 

 att nutritionen af ett organ ar absolut beroende 

 af dess funktion. tyckes det vara latt att inse. att en 

 kroppsdel af sa sammansatt byggnad som ryggraden, och 

 livars bestammelse ar just den att halla kroppen uppratt, 

 maste, genom otillrackligt bruk af dess rorelse-apparat, 

 lida i motsvarande grad i sin nutrition, hvilken storda 

 nutrition a sin sida maste aterverka pa dess funktion. 

 Under sadane forhnllanden kan det val knapt viicka nagon 

 forundran, att kotorne och deras uttskott otillrackligt 

 narde blifva eftergifvande och genom fortsatt at ett hall 

 riktad ensidig dragning af vissa muskier slutligen miss- 

 bildade, att deras artikulations-ytor dels forminskas, dels 

 forandras till lage och form; att intervertebral-brosken 

 forlora sin naturliga elasticitet, och genom det fortsatta 

 trycket at en sida ensidigt sammanpressas; att ligamenterna 

 blifva slappa och gifva efter; och att musklerna deltaga 

 i den allmanna atrofien, sa att somliga af dem fettvandlas, 

 blifva fibrosa och sammanskrumpna , under det att de 

 knippen, som brukas vid de alldagliga sysselsattningarne, 

 fa ett oinskrankt valde ofver de overksamma och pa detta 

 satt astadkomma en deviation. Vi flnna saledes hogra 

 sidans langa ryggmuskler ofver puckeln fortvinade, under 

 det samma skulderns muskier predominera, och att pa den 

 venstra konkava sidan nastan ett motsatt forhallande eger 

 rum. Sedan en gang jemnvigts-harmonien forlorats. och 

 med den den automatiska uppfattningen af den felaktiga 

 hallningen, men forst da, torde val belastningen d. v. s. 

 hufvudets och ofverkroppens tyngd kunna tillmatas en 

 nagot mera framstaende del i den progressiva utvecklingen 

 af missbildningen. Men sa lange rlickan annu bibehaller 



