SEKTIONEN FOE ZOOLOGI. 503 



turens Oplysninger (Semper, Balfour, Rfickert. v. 

 Wijhe o. Fl.) forekom det ham tvivlsomt, om den gsengse 

 Opfattelse, at M. G. dannes ved en Klovning af Urnyre- 

 gangen, virkelig er uomstodelig sikker. At Mull. Gang 

 hos Hannen ingenlunde altid opstaaer ved en virkelig 

 Klovning af Urnyregangen , staaer fast, og at den hos 

 Hunnen ikke i hele sit Forlob kloves ud fra Urnyre- 

 gangen, er ligeledes sikkert; thi dens bageste Del anlsegges 

 ialfald selvstsendig ; og om Dannelsen af Mundingspartiet 

 (Ostium abd.) hersker i Virkeligheden endnu Usikkerhed, 

 og fremdeles har Ingen hidtil sikkert iagttaget Spaltnings- 

 processens forste Begyndelse. Meget forekom Foredrags- 

 holderen at tale for, at den forreste Del af M. G. ogsaa 

 her var en selvstsendig Dannelse for Peritonealepithelet 

 og ikke en Omdannelse af nogen af den rudimentsere 

 ^Fornyre^'s Tragte. 



Til Slutning antydedes, at Udviklingsgangen af de 

 Mull. Gauge hos Hvirveldyrene hypothetisk kunde frem- 

 stilles saaledes: Oprindelig besade Vertebraterne ikke 

 sserlige Kjonsveje: Kjonsprodukterne udtomtes i Bughulen 

 (jvfr. Nutidens Cyklostomer) ; senere lokaliseredes Pro- 

 cessen, idet en begrasnset Del af Bughulens Epithel over- 

 tog Transporten ved at forme sig til et tragtdannet Ror, 

 som voxede langs den dorsale Del af Krophulen og sogte 

 mod dennes Bagende ; hos de seldre Former aabnede 

 Eoret sig ind i Nyregangen (jvnfr. Stor, Potypterus. Amia, 

 fra hvis Stamme Teleosterne tsenkes udgaaede), medens 

 det hos de senere emanciperede sig fra denne. En Re- 

 kapitulation af det seldre Forhold er da den embryonale 

 Forbindelse mellem begge Gauge, som Selachierne frem- 

 byde: de M. G. opstaa saaledes heller ikke her af Nyre- 



