572 DEW KIETTRGI8KE CTNDBR8EKTI0N. 



hvilkeri vanligen skulderbladel hvilar som et< taktegel, 

 aro h&rda, orSrliga och utan elasticitet, liksom voro de 

 formade af papier-mache; intercostal-musklerna s&som 

 paralyserade. I denna brist pa vitalitet deltager slutligen 

 sjelfva huden, som betacker pucklarne, och som tyckes 

 pergamentartad, utan olasticitet och naturlig turgor. Ett 

 sadant tillstand finnes alltid atminstone i de svaraste 

 fallen, och detta tillstand kan val icke, enligt min tanke. 

 forandras och forbilttras genom en fortsatt ororlighet, 

 hvarpa forutvarande ortopediska behandlings-metoder 

 tyckas varit riktade, utan all behandling maste afse 

 att forandra och hqja dessa delars nutrition. Det en da 

 me diet hartill ar att ater uppvacka vitaliteten, som ar 

 pa vag att alldeles forloras, och detta enda medel bestar 

 i metodiska och energiska rorelser d. v. s. forhojd 

 nutrition i foljd af forhojd funktion. De resultat 

 jag erhaMlit genom anvandandet af dessa principer bevisa 

 dessutom att i dessa det icke kan frnnas nagot misstag. 

 Hundradetals exempel fran det alldagliga lifvets erfaren- 

 het kunna dessutom anforas, om det vore behofligt. All 

 trenering vid kapplopningar ar grundad pa samma enkla 

 principer; fiolspelare, danserskor och akrobater ern& sin 

 forvanande skicklighet endast genom tragen ihardig ofning. 

 Genom den forstoras och forandras ledgangs-ytorna; sjelfva 

 benen i skelettet f^ en annan form, blifva hardare och 

 mera elastiska, ligamenterna fa afven storre motstands- 

 kraft, hvarigenom luxationer forekommas, och slutligen 

 musklerna tillvexa i omfang och st} 7 rka, till och med nya 

 muskel-knippen utvecklas, och foljden blir att rorelser 

 kunna utforas, som forut voro eller ansagos omojliga. 

 Om mi dessa fysiologiska principer aro sanna och onek- 

 liga, fir det mig omojligt forsta hum detta oundgangliga 



