AXDET F^ELLESM0DE. 79 



meter djup, har likval inoni hvar och en af sina hufvud- 

 afdelningar flera djupare forsankningar uti hafsbotten. De 

 storsta af dessa djupa backen flnnas oster om Bornholm, 



o 



i Danzigerbugten, oster och vester om Gotland, i Alands- 

 liaf, i nordvestra delen af Bottenhafvet och af Botten- 

 viken. Da dessa bilda isolerade hafsbassiner afsparrade 

 vid en viss niva af uriderhafsbankar och grundare trosklar, 

 blir cirkulationen af vattnet i Ostersjons djupare nivaer 

 ett ganska kompliceradt fenomen, till hvars forklaring 

 man likval numera genom iakttagelserna af den Svenska 

 expeditionen 1877 under F. L. Ekman erhallit de forsta 

 nodvandiga forutsattningarne. 



Klart ar, att vattenombytet uti de irinersta och djapaste 

 af dessa underhafsbacken maste ske mycket langsamt. 

 Professor Ekman hade 1877 tagit en fullstandig serie af 

 vattenprof fran alia djup uti Ostersjons djupaste hala S.O. 

 om Landsort (4'20 meter). Da foredraganden 1891 repe- 

 terade samma observationsserie, befunnos vattenlagren fran 

 ytan till omkr. 150 meters djup ega annan temperatur 

 och en annan fordelning af salthalten an Ekman funnit. 

 Pa djupet ater fran 150 meter till botten, 420 meter, ater- 

 fanns situationen fullkomligt oforandrad. Tempera- 

 tur en hade forblifvit konstant vid -1-3,8 gr. C, och salt- 

 halten hade samma varde, 10,3 °/ 00 ) som for 14 ar sedan. 

 Afven andra tecken funnos till att man har hade for sig 

 ett jemforelsevis gammalt, stagnerande vatten. Gasana- 

 lysen visade nemligen, att syrehalten var nedsatt till mindre 

 an 2 / 3 af den normala, under det vattnets kolsyrahalt 

 okats med motsvarande qvantitet. Foredraganden ansag, 

 att detta endast kunda forklaras sasom verkningen af en 

 respirationsprocess, hvarigenom lefvande organismer for- 

 brukat det stillastaende vattnets syre. Qvafvehalten hos 



