AABNINGSM0DET. 59 



bestamma rotationstiden for detta glodande klot, om man 

 pa forhand skulle lemna asido allt. som man kan var- 

 seblifva pa dess yta. Och likval ar en sadan method 

 funnen. och redskapet for dess tillampande ar ett, som 

 ofverhufvud riktat vetenskapen med vigtiga upptackter. 

 nemligen spektroskopet. 



Forsta grundvalen till den nya methoden lades for 

 jenmt 50 ar sedan. Da uttalade Christian Doppler, pro- 

 fessor viol techniska laroanstalten i Prag, den meningen, 

 att de olika stjernornas farger uteslutande berodde pa den 

 storre eller mindre hastighet, hvarmed de narma sig till 

 eller aflagsna sig fran j or den, och att i sig alia stjernor 

 aro hvita. T}^ sa resonnerade Doppler, da ljuset bestar i 

 en boljande rorelse af verldsethern, sa maste, om ljuskallan 

 narmar sig, ljusvagen sammantrj^ckas och, om den aflagsnar 

 sig, vagen utdragas pa langden. Da det nu ar ett val- 

 bekant forhallande, att en ljnsstrales farg beror pa dess 

 vaglangd, maste, om ljuskallan narmar sig, ljusets farg 

 ofverga till den, som utmarker de korta ljusvagorna, saledes 

 till gront, blatt. ja violett, och om den aflagsnar sig, maste 

 i man af hastigheten fargen draga at gult, orange eller rodt. 



Denna theori ofver uppkomsten af stjernfargerna var 

 fullkomligt origtig. Den grundade sig nemligen stilla- 

 tigande pa den forutsattningen, att alia de af stjernorna 

 utsanda ljusvagorna aro inuefattade inom de sa kallade 

 regnbagsfargerna, saledes mellan rodt a ena och violett a 

 den andra sidan. Vore detta fallet, och en stjerna narmade 

 sig mot jorden med en sadan hastighet, att t. ex. dess 

 ljusvagor forkortades til 2 / 3 af deras egentliga langd, sa 

 finnes intet tvifvel om att den, i stallet for ljusstralar af 

 alia de prismatiska fargerna, hvilka forenade bilda hvitt 

 ljus, skulle tyckas utsanda endast grona, bla och violetta 



