ANDET R51LLESM0DE. 113 



systemets Indnydelse paa Sekretionerne, der forst iagttoges 

 paa Spytkirtlen, hvor man fandt, at Irritation af en 

 bestemt Nerve forogede Spytsekretionen til det Mange - 

 dobbelte. Tiden tillader mig ikke at gjennemgaa den 

 Rsekke af interessante Iagttagelser , der bevirkede, at 

 Anskuelsen om Filtration og Osmose som eneste Aarsag 

 til Stofvandringerne i Organismen efterhaanden maatte 

 opgives; jeg indskrsenker mig derfor til at nsevne, at 

 dette blev Tilfa3ldet for de fleste Sekretioner, for Opsug- 

 ningen fra Tarmen, for Vexelvirkningen mellem Vsevs- 

 vsedske og Blod, ja endogsaa for Luftarternes Optagelse 

 og Udskilning i Lungerne og for Iltens Udskilning i 

 Svommeblseren. Forsogene viste endvidere, at Epithel- 

 cellerne overalt ved disse Processer spillede en stor, hid- 

 til ikke tilstrsekkelig paaagtet Rolle. 



Den Anskuelse, som vel for Tiden maa betragtes som 

 den almindeligst antagne , turde va3re folgende : Virknin- 

 gen af den Osmose, der finder Sted imellem Organismen 

 og Omgivelseme, trseder byppig ikke tydelig frem, fordi 

 den dsekkes af Virkningerne af andre ikke nsermere kjendte 

 Krsefter, der gribe ind paa dette Omraade; disse Krsefter 

 ere knyttede til Cellernes Virksomhed og staa under 

 stserk Paavirkning af Nervesystemet. Imidlertid er man 

 herved, saa vidt jeg seer, i Reglen gaaet udenom en 

 vsesentlig Side af Sporgsmaalet , nemlig om Storrelsen af 

 den Part, som Osmosen udgjor af den liele Proces; 

 Alle ere enige om, at den specifiske Cellevirksomhed 

 til Tider er den overvejende, men virker da til andre 

 Tider den simple Osmose alene, og hvorledes er Forholdet, 

 naar Cellerne ere i Hvile? Gaaer der da under forovrigt 

 gunstige Betingelser en osmotisk Strom igjennem dem? 



8 



