ANDET F^LLESM0DE. 115 



et D0dsf8enomen. Det vilde vsere mserkeligt, om en saa- 

 dan Egenskab saa noje knyttet til Livet, og som under 

 Omstamdigheder synes at maatte vasre Organismen til 

 saardeles Nytte , om den skulde findes hos Svommeblaeren 

 alene. Ved at gjennemgaa, hvad der foreligger i Litera- 

 turen af analoge Forsog paa andre Organer, finder man 

 da ogsaa, at Alt tyder paa, at Tnpermeabiliteten af det 

 ubeskadigede , hvilende Epithel er almindelig udbredt i 

 Organismen. — Saaledes findes hos Bernard et Forsog i 

 denne Retning over Curarens Diffusion gjennem Mave- 

 slimhinden. Curare er som bekjendt en Pilegift, hvis 

 Indbringelse i Blodet selv i smaa Kvantiteter giver 

 Lammelse af Musklerne og derved Dod gjennem Stands- 

 ning af Aandedrsettet; men den kan nydes, uden at der 

 sker nogen Forgiftning, den kommer altsaa ikke fra For- 

 dojelseskanalen ind i Blodet. For naarmere at undersoge 

 dette Forhold har nu Bernard gjort folgende Forsog: af 

 en nylig drsebt ETund tages et Stykke Maveslimhinde og 

 bruges som adskillende Membran imellem Curareoplos- 

 ning paa den ene og Vand paa den anden Side. Selv 

 meget smaa Kvantiteter Curare, der gaa gjennem Mem- 

 branen over i Vandet, ville kunne eftervises ved dets Virk- 

 ning paa smaa Dyr. Det viser sig nu, at der intet gaar 

 igjennem; men til dette Forsog udfordres, at Maveslini- 

 hinden er ganske frisk, tagen af et lige nylig drsebt Dyr, 

 thi hos varmblodige Dyr afdor Epithelet hurtig. Et Par 

 Timer efter Doden passerer derfor Curaren gjennem Slim- 

 hinden. Altsaa atter her trseife vi det Samme, Inpermea- 

 bilitet saalasnge Epithelet er uskadt og i Hvile, Osmose 

 efter Doden. Et meget slaaende Exempel finde vi end- 

 videre i de nylig af Fredericque anstillede Forsog over 

 Osmosen gjennem Fiskenes Gjseller. Et bedre Osmoseapparat 



8* 



