DISKUSSIOjS t SM0DEE. 201 



alderen: thi efter den danske Lovgivning, og det Samme 

 var vistnok Tilfeeldet i Norge, er en examineret Kandidat 

 berettiget til paa eget Ansvar at overtage Ledelsen af et 

 Apothek, og Virksomheden havde for stor Vigtighed til, 

 at den burde betroes et saa ungt Menneske. Han kunde 

 derfor onske en Bestemmelse om , at de examinerede 

 Kandidater bor have provet deres Krsefter i nogen Tid, 

 for de overtage Ledelsen af et Apothek. Et andet Mo- 

 ment, som han tillagde Betydning, var den Omstsendighed, 

 at naar de farmaceutiske Elever kunne kalde sig studiosi 

 pharmacise, ville de efter den danske Lovgivning faae Ad- 

 gang til Universitetsstipendier, medens de studere, hvor- 

 imod de nu ere uclelukkede fra saadan Understottelse, om 

 de ere nok saa dygtige og nok saa trsengende til Hjselp. 

 Som akademiske Borgere ville de ogsaa faae Ret til at 

 erhverve sig Universitetets Grader. 



Man vilde maaske indvende, at Apothekerne kunne 

 passe deres Virksomhed lige godt, enten de kunne kalde 

 sig Doctcres eller ikke ; men Videnskaben kunde det ikke 

 vsere ligegyldigt, om den mulig kan vinde flere Dyrkere 

 ad den paapegede Vej. Fra et praktisk Standpunkt kunde 

 han ifolge sin Erfaring som Statsembedsmand i et Tids- 

 rum af over 30 Aar ikke skjonne, at der kan gjores 

 vsesentlige Indvendinger imod at gaa ind paa det frem- 

 satte Forslag. Frygten for, at det derved skulde blive 

 vanskeligere for Apothekerne at faae Elever, ansaa han 

 for ganske ugrundet. Det er en af de beklagelige Folger 

 af den Overcivilisation, der har udviklet sig, og af hele 

 den moderne Aandsretning, at Konkurrencen paa de aande- 

 lige Omraader er tiltagen i en overordentlig Grad, og 

 navnlig i de akademiske Borgeres Rsekker er der en saa- 

 dan Tilstromning, at man kan vsere ganske rolig for, 



