TREDIE F^ELLESM0DE. 145 



er der ogsaa en stor Msengde Dybhavsfiske med 0jne 

 af normal Storrelse, og omvendt en Del med paafaldende 

 store 0jne — det er dog ikke dem, der leve paa de 

 storste Dybder : for deres Vedkommende har Naturen 

 endnn gjort en Anstrengelse for at udbytte Synssansen 

 til det Yderste, ligesom hos Pattedyr og Fugle, der ere 

 Tusmorkedyr. Til Erstatning for den manglende eller 

 svage Synssans er der saa en ellers ukjendt Udvikling af 

 andre Sanseorganer: afSidelinienog dennes Grene, Ssedet 

 forFiskenes „sjette" Sans, en dem given sseregen Oriente- 

 ringsevne, synes det, dernsest Forlsengelse af enkelte Bryst- 

 og Bugfinnestraaler til fine Foletraade af overordentlig 

 Lsengde, der kunnerettes fortil, bagtil, til alle Sider for — som 

 naar den Blinde foler sig for med sin Stok — at kunne 

 advare mod, hvad der kan komme af Fjender, og under- 

 rette om, hvad der er i Nserheden af brugbar Fode. 

 Ejendommmelige Omdannelser af enkelte Rygfinnestraaler 

 tilBuske af Foletraade med lysende Spidser ssette Dybets 

 Tudsefiske istand til at lokke Byttet ned i deres uhyre 

 Gab. Denne Evne til at udstraale Lys fra Lyskirtler, 

 som ere fordelte over Huden, ordnede i regelmsessige 

 Linier, ofte i forbavsende Antal, i andre Tilfa3lde ind- 

 skra3nkede til Panden, Kinderne under 0jet eller til 

 bevsegelige Lygter i Spidsen af udstrsekkelige Hagetraade, 

 udmaarker isser de saakaldte Laxesild eller Scopeliner, 

 hvis andre Arter ogsaa (isa3r som yngre) spille en stor 

 Rolle i den pelagiske Overnadefauna, men den nndes ogsaa i 

 andre Familier. Den Maade, hvorpaa disse Lygter eller 

 Fyr ere anbragte, synes at vise, at deres Anvendelse er 

 forskjellig: at lyse for Besidderen, saa at han kan se sig 

 for, vare sig for Fjender og flnde sit Offer, eller at 

 skrsemme en Fjende ved pludselig at demaskere et Lys- 



10 



