DISKUSSIONSM0DEE. 311 



Jag instammer med den arade referenten deri, att 

 man pa allt satt bor forsoka motverka allmanhetens stora 

 benagenhet att pa alia hall och alia omraden ofverdrifva 

 alkoholbehandlingen. Galler det att valja emellan ytter- 

 ligheterna, anser jag, som sagdt, att for akuta sjukdomar 

 alkohol kan anvandas. For kroniska deremot icke. Afven 

 om man icke intager en absolutistisk standpunkt inom 

 medicinen, kan man dock vara en lika god antialkohol- 

 strafvare som de, som intaga en sadan standpnnkt. 



Prakt. Lsege Mich. Larsen, Kjobenhavn, fremhsevede, 

 at Formaalet med Diskussionen sknlde ikke saa meget 

 vgere at erfare, om Alkohol, anvendt i Medicinens Tjeneste, 

 tillige trseder i Alkoholismens Tjeneste. Paa Natnrforsker- 

 modet i 1880 havde ingen Stemme rejst sig derimod, og 

 der kunde ikke vsere Tvivl derom. Derimod havde man 

 snarere onsket at faae Bidrag til at bedomme, i hvilken 

 Grad Alkohol mor Skade. Dersom Forholdet var det 

 samme med Hensyn til Alkohol som med andre Gifte, som 

 Morfm og Opinm, at den kun knnde faaes paa Apotheket, 

 saa kunde man tage Overdrivelsen i Therapien med B,o og 

 haabe, at det vilde gaa med Brugen af Alkohol som med 

 enhver Modesag, at den har sin Tid; men man havde 

 ingen Sikkerhed for, at Lsegen, naar han ordinerer Alko- 

 hol i en kronisk Sygdom, ikke dermed gjor Patienten til 

 Alkoholist. Han kan ikke vide, hvilke Eorelser der er 

 hos Patienten, som knnne fremme eller avle Tendensen 

 dertil. Fysiologerne have meget forskjellige Meninger om 

 den fysiologiske Nytte af Alkohol. Oswald Schmiedeberg 

 frakjender den al fysiologisk Yirkning, men alligevel til- 

 lsegger han den en overordentlig Virkning ved Syge- 

 sengen. Hvad der narrer Lsegen som Kliniker, narrer 



