SEKTIONEN FOR MINERALOGI OG GEOLOGI. 431 



hanvisades till kongressens forhandlingar. Harefter fore- 

 visades en tabla ofver foredragandens forslag, for hvilket 

 nil narmare redogjordes. Hufvudindelningen hvilade pa 

 genetisk grand, hvilken ar den enda, som lemnar naturliga 

 och objektiva samt derfor oforanderliga afdelningar. Hvarje 

 genetisk hufvudklass borde pa kartorna erhalla en sarskild 

 farg. Deremot borde de petrograiiska och topografiska 

 under afdelningarne inom samma klass utmarkas de 

 forra med olika fargstyrka, aftagande med materialets 

 groflek, samt de senare med tecken. I de fall, da 

 kronologiska bestamningar kuncle goras, borde dessa 

 betecknas med bokstafver, som — i man af behof — efter 

 hand latt kunde andras. 



De atta genetiska klasserna kunde hanforas till fyra 

 olika grupper: I moranbildningar, utgorande en 

 sarskild klass, som bildats genom landisens direkta verk- 

 samhet; II vatt en sediment, med tre klasser bildade 

 af: 1) elfvar och sjoar som varit uppdamda af landis, 

 2) vanliga elfvar och sjoar, samt 3) haf ; III luftsediment, 

 med tre klasser, bildade 1) ut an vindens tillhjelp sasom 

 ras eller talusbildningar, 2) sasom vindsediment och 3) 

 sasom fasta eruptionsprodukter ; IV magmabildningar. 

 utgorande en klass af smalt- eller slamflytande eruptions- 

 produkter. 



Underafdelningarne inom flertalet af namda klasser 

 tillhorde tva skilda slag : A) petrograiiska formationer och 

 B) topografiska landformer. De forra vore dels a) mekaniska, 

 sasom klapper, grus, sand, stoft och slam, dels b) biogena, 

 sasom gytja, torf och skalgrus, dels c) kemiska, sasom 

 kalktuff, bleke och myrmalm. Landformerna ater vore 

 uppkomna genom dels a) erosion och dels b) aflagring. 

 Erosionsformerna indelas i: bergmarken, sasom refflor, 



