.")(0 iKTIONEN FOB ZOOLOGI. 



Wissensch. 1876 Bynes i Howdsa^en al have erkjendl de 

 e Forhold, men bans korte Meddelelse er bleveu 

 ganske upaaagtet; derimod liar Hoffmann (Zeitshr. f. 

 wiss. Zool., 44 Bd., 1886) misforstaael adskillige Forhold. 

 og for det vsesentligste afVigende Punkt i bans Fremstil- 

 ling, Paastanden om, at en Del af M. G. afsnores fra 

 Nvregangen. liar ban ikke bragt eller kunnet bringe 

 noget Bevis 



Af Urodeler vare undersogte Triton cristatus ogpunc- 

 ratus. der i alt Vsesentligt forholde sig ens. M. G. anlsegges 

 her lsenge for Forvandlingen, hos Larven med store Gjsel- 

 ler. og medens Fornyren endnu bestaaer i fuld Virksomhed. 

 med sine to Nephrostromer bevarede; Nyregangen har 

 altsaa endnu ikke lidt nogen Af brydelse. Det forste An- 

 lseg bestaaer i en Epithelfortykkelse umiddelbart bagved 

 2den Nephrostom, der herfra kan folges, om end ikke 

 overalt lige tydelig, langs det Meste af Larvenyren For- 

 rest danner Epithelfortykkelsen en svag Indbugtning, og 

 i nogen Afstand bag denne. langs den smalle Del af 

 Larvenyren, der forbinder „ Pronephros" med ^Mesone- 

 pbros L . kommer Epithelstriben til at ligge user op ad 

 Xyregangen, bvis Forlob den derefter folger. Hos lidt 

 seldre Larver, hvis Ydre imidlertid er fuldt larvalt, findes 

 netop der, hvor det tidligere Stadium frembod en svag 

 Indbugtning, et tydeligt Ostium abdominale, forende ind 

 i et kort Ror, som snart gaaer over i en Cellestreng, der 

 folger Nyregangen, men paa ethvert Punkt er tydelig 

 skilt fra dennes Elementer og ender selvstsendig ved Siden 

 af denne; Nyregangen er endnu uden Af brydelse eller 

 Atrofi. Paa senere Trin, hvor Fornyren befinder sig i 

 Reduktion, og Nyregangen bag den er atrofisk eller helt 

 afbrudt, finder man Bagenden af Anlseget til Mull. Gang 



