SEKTIONEN FOR ZOOLOGI. 501 



lsengere bagtil, og enten i Ber0ring med Nyregangens 

 Epithel eller uden en saadan Beroring. Hvis der fore- 

 iindes en Beroring, da indtrseder denne, saa at sige, kun 

 paa et Punkt, og den er aldrig funden at vsere af en 

 saadan Natnr, at den kunde retfserdiggjore den Anskuelse, 

 at M. G. udviklede sig fra eller afsnorede sig fra Nyre- 

 gangens Vaeg; en Kommunikation mellem de to Ganges 

 Hulrum blev aldrig iagttagen. Udviklingsgangen maa da 

 vsere denne : den tidligst optrsedende Epithelfortykkelse 

 danner direkte ved Indfoldning den forreste Del af M. G. 

 med demies Ostium ; dette tragtformige Anlaags Bagende 

 forlamger sig videre som en Cellestreng ved selvstsendig 

 Va?xt langs Nyregangen: Udviklingen er ens hos begge 

 Kjon, og Storstedelen af M. G. kan vsere anlagt. inden 

 Gjaellerne ere forsvundne. 



Hoffmann's Fremstilling af Forholdene hos Triton 

 crist. afviger paa mange Punkter fra Foredragsholderens, 

 men det er let at paavise, at den i flere Henseender er 

 urigtig; Ftirb ringers Iagttagelser af Forholdene hos 

 Salamandra stemme derimod i Hovedtrsekkene sserdeles vel 

 med Foredragerens Iagttagelser hos Tritonerne: men 

 han tolker Beroringen mellem Bagenden af den Mull. 

 Gang og Nyregangens Epithel som Udtryk for en Slags 

 Af snoring af den forste fra den sidste; denne Betragtning 

 kan dog nseppe fastholdes, og Fiirbringers egne Figurer 

 bestyrke meget mere den Opfattelse, at begge Dannelser 

 ere uaf hamgige af hinanden. 



Foredragerens Undersogelser suppleres meget heldig 

 af et nylig udkommet Arbejde af R. Semon (Jenaisehe 

 Zeitschr. 1892), hvori der gives Oplysninger om Udvik- 

 lingen af Urogenitelapparatet hos de hidtil i den Hen- 

 seende ganske. ukjendte Apod a. Hos IcJithyophis-'Emhry- 



