DEN MEDICTNSKE UNDERSEKTION. 551 



bildade formen, som f^-ser bort pa en enda natt. Omoj- 

 ligt att detta, genom alias erfarenhet utom tvifvel satta, 

 faktum kan tankas forsigga med en inom menniskan bil- 

 dad och inom henne befintlig smitta. Jag slutar nu detta 

 kanske alltfor utforliga forsvar for det enda, som jag 

 hoppas. af mina antagenden, mot hvilket nagon allfvarsam 

 anmarkning kan riktas, med den erindran, att man ma for 

 ofrigt hysa hvilken asigt som heist om polymorfismen, 

 antaga att olikheten beror pa endast atenuation, det for- 

 andrar ingalunda sjelfva faktum. Antagandet af polymor- 

 fism beror saledes icke det ringaste eller pa nagot satt 

 den absoluta giltigheten af det vigtiga faktum, att harden 

 ar den enda smittande, de sjuke daremot icke-smit- 

 tande: detta antagande innebar endast ett forsok att 

 bringa forklaringen mer i ofverensstammelse med de lagar 

 som vid heteroeci galla for andra parasiter. 



Aterstar nu endast tillagga att antikontagionisterna 

 genom sina asigter om miasmat forledts att alldeles for- 

 bise och forneka inforseln genom sporer, kontagionisterna 

 genom sin lara om smitta den uteslutande betydelsen af 

 harden. Sa enkelt, som bada, genom fornekandet hvar pa 

 sitt hall af fakta, kommit att anse forhallandet, behofdes 

 ju ej heller nagon vidare forklaring. Laran om organi- 

 serade sjukdomsfron ar allena i stand till att visa hvari 

 det dubbla annu alltjemt qvarstaende misstaget beror. Det 

 ar med denna lara till ledtrad, som jag gor detta forsok 

 till de bada misstagens rattande. 



Farsoten infores saledes medelst sporer — 

 dessa gifva upphof at infektions-hardar, som sa 

 smaningom forstoras genom farsk eller ny spor- 

 bildning — den i dessa hardar bildade formen 

 utgor den enda for menniskan farliga — U PP" 



