628 DEN miut.]:i;i..i.<.i.\ IDENSKABELlGE tJNDEESEKTION. 



gjenstande. Hudplejens store Betydning lor Vedligr- 

 holdelse af Menneskets Sundhed er en uomtvisld ]i3 r giejnisk 

 Maxime, der maa lioldes hojt i iEre, specielt i Militser- 

 hygiejnen. Ved en mangelfuld Hudpleje indsknenkes, 

 respektive haemmes een eller flere af Hudens mange for- 

 skjellige fysiologiske Funktioner, hvilket disponerer til 

 legemlige Sygdomme, og indirekte paavirkes herigjennem 

 ogsaa Individets aandelige og moralske Liv. Dette 

 natnrlige og i hygiejnisk Henseende saa vel begrundede 

 Krav, der hos os i Lserebog til Vejledning for Hserens 

 Menige liar faaet sit Udtryk i det kategoriske Imperativ: 

 „Han — o: Soldaten — skal altid holde sit Legeme rent", 

 stiller sig imidlertid som et ubilligt og i Praxis uigjennem- 

 forligt Forlangende, naar Soldaten selv skal sorge for 

 dets nojagtige Opfyldelse. Den eneste Maade, paa hvilken 

 det kan ske Fyldest. er ved meget flittig Brug af Bade, 

 men disse ere overalt vanskelige at faae og relativt kostbare, 

 og paa sine Steder, f. Ex. i mindre Provinsgarnisonsbyer, 

 overhovedet slet ikke til at faae. Den obligatoriske 

 Badni ng og Svomning om Sommeren i fri Luft kan ikke 

 tilnsermelsesvis betragtes som fyldestgjorende, idet hver 

 Mand i Lobet af 3 Sommermaaneder — fra Midten af 

 Jmii til Midten af September som Regel — kun opnaaer 

 at faae 9 a 10 Bade i det Hele, eller med andre Ord nseppe 

 nok 1 Bad om Ugen. Altsaa i den ene Fjerdedel af 

 Aaret faaer Soldaten nu na3ppe et Bad om Ugen, i de 

 ovrige tre Fjerdedele af Aaret slet ingen, naar han ikke 

 selv vil afholde de dermed forbnndne Omkostninger. 



Staten maa derfor ved Oprettelsen af passende Bade- 

 anstalter i eller i umiddelbar Nserhed af Kasernerne og 

 ved Indforelsen af tvnngen Badning mindst 1 Gang 

 ugeiitlig hele Aaret rundt selv sorge for, at dens Fordring 



