FESTLIGE SAMMENKOMSTER. 665 



vi paa Torsdag Affcen forhaabentlig i smukt og klart Maaneskin fore 

 vore alt talrig indtegnede Darner fra Marienlyst til Hjemturens 

 Kjedsommelighed, vil her vist under tiltalende Form alt blive be- 

 gyndt Eealisation at' Tanken om en „Amat0T-Astronomi". — Kort sagt, 

 der er ikke Tvivl om, at der ved disse som ved de tidligere Moder 

 vil vaere den rette Forbindelse mellem Formiddags- og Aften- 

 moderne. 



Jeg vil da udtale det Haab og 0nske, at det Mode, vi idag 

 have indledet, maa blive Forgsengerne ligt, at det maa ssette Frugt 

 i videnskabeligt Arbejde, i Bestyrkelsen af Samarbejdet mellem de 

 nordiske Nationer, og maa efterlade sig de bedste Erindringer, og 

 tillader mig at foreslaa Dem, mine Damer og Herrer, at slutte 

 Dem hertil i en Skaal for det 14de skandinaviske Natur- 

 forskermode. 



Kort deret'ter afsang man folgende, af praktiserende Lsege 

 H. P. Barfod forfattede Sang: 



Mel.: En Semands Brud bar Belgen kjaer. 



Vel modt fra Fjeld, vel modt fra Dal 

 I Danmarks lyse Bogesal! 

 I stsevned over salten So 

 At gjseste Sjolunds 0; — 

 Saa tag mod trofast Haandslag nu, 

 Vi hilse Jer med Broderhu! 

 Vel modt fra Fjeld, vel modt fra Dal 

 I Danmarks Bogesal! 



Ej voider Himmelbuens Favn 

 Vi andre Folk gav Brodernavn: 

 Vort Maal er eet, vort Sindelag, 

 Vor Seed, vort Hjerteslag; 

 Og Sonderjylland drak Jert Blod 

 Som vort, da Fjendehseres Flod, 

 Vel tre mod een, med Avindskjold 

 Brod over Thyras Void. 



Vel er blandt Jordens Folk vi smaa, 

 Og langt kan ej vor Tunge naa. 

 Men lsegge vi kim Haand i Haand 

 Med trofast Broderaand: 

 Da faaer vort Ord vel Vsegt og Klang, 

 Da mserker Verden vel engang, 

 At ogsaa fra det gamle Nord 

 Der fores kan et Ord! 



