42 AABNINCJSMODKT. 



En anden endnu sterre Mserkelighed er det, at de 

 Bamme Bakterieformer , som findes ved de grovestr 

 dedelige Saarforgifbninger, ogsaa findes ved lettere Affek- 

 tioner og f. Ex. ved ganske smaa uskyldige Vserkefingre 

 eller i suppurerende Saar. hvor der overhovedet ikke er 

 nogen Fare for videre Forgiftning — ja, hvad mere er: 

 Stryger man med en Platinanaal over Huden, selv hos 

 renlige Mennesker, og bringer Naalen ned i en Dyrknings- 

 vsedske, vil man i et stort Antal Tilfgelde finde, at akkurat 

 de samme Bakterier spirer op. Fjenden ligger der lige- 

 som og hirer og synes naarsomhelst at kunne trsenge ind 

 i Legemet. 



Efter dette skulde man vente, at vi gik i en stadig 

 Fare for at blive blodforgiftet, og dog er det ikke Til- 

 fasldet. Men hvorledes undgaas det? 



Der er nseppe mere end to Muligheder — en ten er 

 disse Bakterier ikke alfcid lige giftige og farlige, eller vort 

 Legeme maa have den Evne, at holde sig dem fra Livet. 



Det er ikke noget Ualmindeligt, at Bakterier viser for- 

 skjelligVirulensgrad, ogved at dyrke dem under forskjel- 

 lige Forhold, f. Ex. ved hojere Temperatur, eller lade dem 

 passere bestemte Dyr, kan man afsvsekke Giitigheden eller 

 under andre Forhold igjen forstserke den. Saadanne 

 Undersogelser er nu gjort for Saarbakteriernes Vedkom- 

 mende, og specielt har Dr. Axel Hoist undersogt For- 

 holdet for de perlesnorformede Bakterier. Han har fundet 

 en Rsekke interessante Forhold og ganske vist paavist, 

 at Virulensen kan forstserkes ved at passere Kaniner og 

 Mus, men Resultaterue har dog ikke vasret konstante, 

 og nogen almengyldig Kegel, som kan forklare den Ejen- 

 dommelighed, at Saarbakterierne snart er ganske uskyl- 

 dige, snart yderst giftige, lader sig ikke opstille. 



