134 TEED1E F^LLE8M0DE. 



bund var en dod 0rken, mere blottet for Liv end Sahara 

 eller Gobi! Og naar visse Bjerglag ikke vise Spor til 

 Forsteninger, ere azoiske, som man kaldte det, da laa 

 Forklaringen nu saa user: det er fordi de ere danuede 

 paa saa dybt Vand, at der ikke levede Organismer der! 

 De spredte Iagttagelser, som meddeltes af andre hojt an- 

 sete Forskere {Darwin, Dana), gav denrie Opfattelse 

 nsesten Vishedens Stempel — saaledes saae det ud i al 

 Fald. 



Ganske vist var der Erfaringer, som pegede i modsat 

 Retiring ; man havde faaet enkelte Organismer op med 

 Lodlinen. tilsyneladende fra meget store Dybder; et Par 

 af disse Erfaringer have den sserlige Interesse, at de 

 gjordes i nordiske Have: den hidtil ubekjendte, ejen- 

 dommelige Sofjer (TJmbelhdaria), som den danske Skipper 

 Adrians i 1753 fik op fra Ishavets Bund fra en Dybde af 

 230 Favne, og det .,Medusahoved" — en anselig, armgrenet 

 Slangestjerne — som Ross 1815 fik op fra 800 — 1000 

 Favnes Dybde i Baffinsbay. Men Loddet var endnu den- 

 gang et saa upaalideligt Instrument paa meget dybt 

 Vand, at der var Grund til at betvivle, at disse Dyre- 

 formers Hjem virkelig laa saa dybt, som man havde 

 angivet. Og — naar Alt kommer til Alt — „een Svale 

 gjor jo ikke Sommer". Men Optagelsen af et bristet 

 Telegrafkabel i Middelhavet (1861) gav overraskende 

 Oplysninger om Koraldyr, Rororme, Mosdyr, Muslinger, 

 Snegle osv. , som havde levet paa de store Dybder, 750— 

 1400 Favne, og fsestet sig paa Kablerne. Saa blev det 

 bekjendt, at der paa sine Steder, Vest for Portugal, blev 

 drevet Fiskeri efter smaa Pighajer paa Dybder (300—500 

 Favne), der vare langt storre end dem, Fiskerne ellers 

 indlade sig paa at udbytte. Og tilfseldigvis fulgte der da 



