TEEDIE E^LLESM0DE. 137 



ningen er beredt til at lade sig gribe, og faae derved en 



langt rsekkende Virkning. „Det er jo, udbrod man, som 



om man havde fanget en levende Hvalogle eller Flyve- 



0gle!" Rhizocrinns lofotensis var et talende Vidnesbyrd 



om, hvad der kunde komme ud af en planma?ssig Under- 



sogelse af de store Havdyb, den varslede om, at man der 



vilde finde som levende endnn mange Dyretyper, som 



man hicltil kun kjendte i fossil Tilstand, fra tidligere 



Jordperioder. Lynet tsendte forst i England, hvor det 



kgl. Videnskabernes Selskab udvirkede Regeringens 



Hjselp i Skikkelse af Marinedampbaade — i Begyndelsen 



tarvelige nok — som ndrustedes til Sommertogter omkring 



de britiske 0er, ned i spanske So og i Middelhavet, og 



da disse Forsog (1868—69) faldt meget heldig ud, bevil- 



gedes Udrnstningen af Skibet ^Challenger" til et fler- 



aarigt (1873—76), langt udgaaende, alle Verdenshave 



gjennemkrydsende Togt. Dets Ledelse betroedes en af 



den britiske Marines dygtigste Officerer (Kapt. Nares) og 



den engelske Zoolog, der havde givet Stodet til Sagens 



Optagelse i England (Professor Sir Wyvillc Thomson). 



Eesultatet af denne Verdensbegivenhed i Zoologien fore- 



ligger i 132 store Kvartbind med Tusinder af Tavler med 



Af bildninger. Exemplet blev meget hurtig fulgt af N o r g e , 



som med Sverige deler iEren af at vsere disse Under- 



sogelsers rette Fodeland; i 3 Somre (1876—78) blev 



„V 6 ring en" udsendt paa Dybhavsundersogelser, som 



omfattede det hele Nordhav Vest og Nord for Norge, fra 



Syd for Island og Fseroerne til Jan May en, Spitsbergen 



og hinsides Beeren Eiland, men lod Danmarks- ogDavis- 



strsedet ivrorte — en Hensynsfuldhed mod dansk Viden- 



skabelighed, som j eg haaber, at mit Fodeland vil paaskjonne 



i Gjerningen. Det er her sser Daniel ssens og Ossian Sars s 



