224 DISKUBS1ONSM0DEK. 



Argument, at Latin er blevet et internationalt Sprog i den 

 farmaceutiske Verden. Han tillagde det en lignende Be- 

 fcydning for Farmacien som Tegnsproget for Kemien. 

 Benyttelsen af et internationalt Sprog var navnlig af 

 Vigtighed i et Land som Danmark, hvor der er meget 

 Samkvem med Fremmede. I Lande, hvor man har for- 

 ladt Latinen, er der faktisk opstaaet Vanskeligheder. Naar 

 der var blevet talt om Apothekerlatin. maatte han ned- 

 lgegge Indsigelse mod dette Udtryk, forsaavidt der herved 

 skulde forstaas, at Sproget i den i Danmark gjseldende 

 Farmakopoe ikke sknlde vsere godt Latin. Saa vidt han 

 vidste, var Farmakopoeen af 1840 oversat paa Latin af 

 Madvig. og den sidste Udgave var besorget af davserende 

 Adjunkt Blichert. At man ikke altid i et latinsk Lexikon 

 kunde finde de i Farmakopoeen benyttede Udtryk, laa deri, 

 at disse Udtryk vare hentede fra specielle Videnskaber 

 som Botanik og Kemi. Var man hjemme i den botaniske 

 Nomenklatur, frembod det ingen Vanskelighed at forstaa 

 Latinen i Farmakopoeen. Denne skulde ikke vsere en 

 Lserebog og kunde derfor ikke indlade sig paa vidtloftige 

 Forklaringer; men det kom an paa, at den blev en koncis 

 Lovbog, og til dette 0jemed har Latinen ikke hid til viist 

 sig utilstrsekkelig. 



ApothekerHvoslef, Christiania, meddelte, at den norske 

 Farmakopoekommission, hvoraf han er Medlem, enstemmig 

 har besluttet at benytte det latinske Sprog. Var Departe- 

 mentet enigt heri, vilde Beslutningen blive tagen tilFolge. 

 Han havde altid havt det Indtryk, at den Iver, som enkelte 

 norske Apothekere vise for at faae Farmakopoeen skreven 

 paa Norsk, er et Udslag af en vis uklar Nationalfolelse, 

 som i Norge gjor sig gjseldende paa mange Omraader. 



