DISKUSSIONSM0DER. 243 



Underarter og Varieteter burde rette sig i KJ011 efter 

 Slaegten; men en Forms Navn burde betragtes som en 

 kort Diagnose og altsaa have samme Kjon som „forma u . 



Prof. Lang e: Anvendte man grseske Bogstaver baade 

 i Floraer og Monografler, vilde den samme Varietet ofte 

 blive betegnet med forskjellige Bogstaver Taleren ansaa 

 det ogsaa for uheldigt at give Navne efter Personer. 



Prof. J. Eriksson, Stockholm, gjorde opmserksom paa, 

 at „var." kunde ogsaa betyde „variatio u , som var et 

 andet systematisk Begreb. Anvendtes Bogstavbetegnelsen, 

 bortfaldt Sporgsmaalet om Kjonnet. Betegnelserne 

 „subsp. u og „subvar." vare ubekvemme. 



Dr. Kolderup Rosenvinge, Kjobenhavn, sluttede sig 

 i det Vsesentlige til Prof. Eriksson, men mente i Mod- 

 ssetning til Dr. Nordstedt, at Formers Navne ikke burde 

 betragtes som korte Diagnoser, men som virkelige Navne. 



Prof. Lange foreslog at anvende samme Bogstaver 

 i Floraerne som i Monografierne. 



Prof. Fries mente, at man i Floraerne burde anvende 

 fortlobende grseske Bogstaver uden Hensyn til de i Mono- 

 grafler anvendte. 



§ 3. Henfores en Art til en anden Slsegt, anfores 

 Artens Autor i Parenthes og derefter Navnet (uden- 

 for Parenthes) paa den Forfatter, som har henfort 

 den til den paagjseldende Slsegt. Ophojes en 

 Varietet til Art, betegnes den paa folgende 

 Maade : . . . (A. var.) B , hvor A. betyder Variete- 

 tens Autor, B. den, som har ophojet den til Art 

 (f. Ex. Primula acaulis (Linn, var.) Jacq.). Eedu- 

 ceres en Art til Varietet, betegnes denne paa 

 tilsvarende Maade , idet der efter Autor - Navnet 

 (indenfor Parenthes) kan tilfojes „sp. u , f. Ex. Hie- 

 racium murorum L. var. rotundata (Kitaib. sp.) Fr. 



16* 



