*J70 IUSKrssi()NSM0DER. 



3aa i Fremtiden vil fastholde dette Program: PI ads for 

 alle de kliniske Specialiteter som selvstsendige CJndervis- 

 ningsfag — for ingen som selvsta>ndigt Examensfag, vil 

 man sikrest undgaa de truende Ulemper. Man skaffer 

 de Studerende Lejlighed til under den kyndigst mulige 

 Vcjledning og under gunstige Betingelser i kort Tid at 

 blive bekjendte med Specialklinikkernes Materiale og und- 

 gaaer paa den anden Side at udstykke Examen i en 

 ganske uoverkommelig Masse kliniske Prover. Nogen 

 Mislighed forekommer der mig ikke at vsere forbunden 

 med en slig Ordning; man kan jo trostig forudssette, at 

 Lsererne i medicinsk og kirurgisk Klinik ere fuldt ud i 

 Stand til at lede en Examination, ogsaa naar det drejer 

 sig om Sygdomme i de af Specialisterne erobrede Organer; 

 der bor naturligvis ved Valget af Patienten sorges for, at 

 de forskjellige Specialiteter blive reprsesenterede, hvilket 

 saa meget lettere vil kunne ske, naar man fordo bier 

 de kliniske Provers Antal, saa at hver Kandidat faaer 

 to kirurgiske og to medicinske Patienter til Undersogeise 

 — en Forandring, der ogsaa af andre Grunde forekommer 

 ro ig hensigtsmsessig. 



For dette Programs Gjennemforelse i det Enkelte kan 

 der ej gives almindelige Regler; de maa afhsenge af de 

 „lokale ForhohT'. Her i Danmark ere vi hjulpne ud over 

 mange Vanskeligheder derved, at Kjobenhavns Magistrat 

 med paaskjonnelsesvserdig Forstaaelse af Sagens store Be- 

 tydning for Befolkningen, for Lsegestanden og for Hospi- 

 talerne har truffet Overenskomst med Universitetet om, 

 at Overla3gerne ved forskjellige kommunale Hospitals- 

 servicer tillige skulle fungere som midlertidige Docenter 

 ved Universitetet, imod at dette gagerer dem; desuden 

 skal det medicinske Fakultet have Lejlighed til at udtale 



