DISKTJSSIONSM0DER. 321 



naturlige Sovns Indtrseden Arterierne paa den store 

 Hj ernes Overnade udvide sig, ikke er nden Betydning. 

 Jeg skal dog her ikke soge noget Udgangspunkt fra de 

 fysiologiske Forhold ved den naturlige Sovn, da disse 

 Forhold ere saa lidet kjendte, men derimod henlede hele 

 Deres Opmserksornhed paa, hvorfra de Hjernedele, som 

 under den hypnotiske Sovn ere svsekkede i deres Virke- 

 evne, faae deres Blodforsyning, samt hvorfra de ovrige 

 Hjerneorganer, som samtidig have en forhojet Evne til 

 at komme i Aktion, blive forsynede med arterielt Blod. 

 Der viser sig da det ejendommelige Forhold, at paa en 

 forhcldsvis ringe Afvigelse naer, som senere skal blive 

 omtalt, alle de i Funktion svsekkede Hjernedele erholde 

 Blod fra de 2 Artt. carot. intt., medens de i Funktion 

 forogede blive forsynede med Blod fra de 2 Artt. verte- 

 brales. Da nu det Parti af Hjernen, som besidder en 

 forhojet Aktionsevne eller potentiel Energi, nodvendigvis 

 maa erholde en stserkere arteriel Blodforsyning, maa der- 

 for under Hypnosen de to Vertebralarterier med deres 

 hele Stromgebet vsere dilaterede. Jeg veed vel, at 

 R. Geigel i sit Skrift „Die Mechanik der Blutversorgung 

 des Gehirns" (Stuttgart 1890) er kommen til et helt mod- 

 sat Result at, idet han nemlig mener at have fundet, at 

 Kontraktion af Lumina i de store Hj erne art erier skulde 

 frembringe en stserkere Tilstromning og omvendt en 

 Dilatation af disse Arterier en svagere Tilstromning af 

 arterielt Blod til Hjernen; men de mathematiske Formler, 

 hvorpaa han stotter sin Bevisforelse, ere ikke rigtige, og 

 jeg maa derfor fastholde det nys Anforte : under den 

 hypnotiske Sovn maa Vertebralarterierne og deres For- 

 greninger vaare dilaterede og fore mere arterielt Blod til 

 det af dem forsynede Hjernegebet. Vanskeligere er det 



21 



