:;:;*2 diskussionsm0dkk. 



je, kunne sikkerl ikke berettige til at betegne Hypnosen 

 som ''i pathologisk Fsenomen. Vil man have dette Sporgs- 

 maaJ afgjort, maa man derfor betrsede en helt anden Vej 

 og sammenligne Hypnosen med andre lignende Tilstande, 

 om hvis pathologiske eller ikke -pathologiske Natur man 

 lettere kan blive enig, og blandt saadanne Tilstande skal 

 jeg betragte to almindelig bekjendte, den spontane Somn- 

 ambulism e og Kloroformnarkosen. Hvad forst den spon- 

 tane Somnambulisme angaar, er der ingen anden vsesentlig 

 Forskjel mellem denne og Hypnosen, end at sidstnasvnte 

 som Regel er kunstig fremkaldt, hvorfor ogsaa mange 

 Forfattere, lige fra Puysegur (1787) til i vore Dage 

 Beaunis (1886), betegne den ved Udtrykket: Somnam- 

 bulisme provoque. Den spontane Somnambulisme er jo 

 nil en Tilstand, som Lsegerne, ogsaa de, der paastaa, at 

 Hypnosen ikke er pathologisk, soge at befri dem for, der 

 ere angrebne af den ; men en Tilstand, som man helbreder 

 for, maa dog vel vsere pathologisk, og frembringer man en 

 saadan ved et eller andet Kunstgreb, fremkalder man 

 aabenbart en pathologisk Tilstand*. — Kloroformnarkosen 

 frembyder ligeledes en overordentlig stor Lighed med 

 den hypnotiske Sovn: ogsaa ved den optrseder der ikke, 

 som Nogle mene, undtagelsesvis, men nsesten konstant, et 

 kataleptisk Stadium, der let bliver overset, da det er 

 meget kortvarigt og allerede indtrseder faa Minuter efter, 

 at man er begyndt med Inhalation erne. Under dette 

 Stadium er den Narkotiserede suggestibel og frembyder 

 i det Hele samme Symptomer som den i mindre Grad 

 Hypnotiserede. Kloroforminhalation har jo ogsaa i de 

 sidste Aar af Flere vseret brugt til at frembringe Hyp- 

 nose, og naar Enkelte forgjseves have sogt at opnaa det 

 Samme, antagerjeg, det beror paa, at de ikke have standset 



