SEKTIONEN FOR FYSIK. 363 



ikke alene Randene, men ogsaa Lysstriberne komrne i 

 heftige Svingninger. Er under saadanne Ornstsendigheder 

 en af Randene tset ved Zenith, danner der sig i Nser- 

 heden af dette Punkt gjerne en Nordlyskrone. Man seer 

 ligesom gjennem et utryre Straalehav, i livis Centrum man 

 seer en lille Plet af det morke Himmelrum, og omkring 

 dette Punkt ere Straalerne i en stserk hvirvlende Be- 

 vsegelse. Dette Fsenomen viser altsaa, at et saadant 

 Nordlysbselte, naar Fsenonienet er staerkt udviklet, danner 

 Foden af et umaadeligt Straalehav. af hvilket man under- 

 tiden ved de perspektiviske Forhold kan se en lille Del. 

 Bseltets stribeformede Struktur viser endvidere, at dette 

 Nordlysfsenomen er dannet af et uhyre System af Nord- 

 lystsepper. For en lagttager lsengere mod Syd vil et 

 saadant Nordlysbselte altsaa vise sig under den bekjendte 

 Form af en Bue, fra hvilken der udgaaer Straaler, og 

 under hvilken Kontrastvirkningen frembringer det saa- 

 kaldte morke Segment. 



Saavel direkte Iagttagelser som Maalinger have godt- 

 gjort, at Nordlysene i det sj^dlige Gionland kunne frem- 

 komme i enhver Hojde over Jorden. Expeditionens Med- 

 lemmer have saaledes Here Gange iagttaget Nordlystsepper, 

 hvis nederste Rand var under de Syd for Observations- 

 stedet i c. 8 Kilometers Afstand liggende Bjerge. Lignende 

 Iagttagelser ere gjorte i Godthaabsfjorden af nuvserende 

 Navigationsdirektor Jensen. De udforte Maalinger viste, 

 at af 32 Nordlys svsevede 22 iHojden mellem 68 Kilometer 

 og 600 Meter, medens Parallaxen for de ovrige var saa lille, 

 at en nogenlunde tilforladelig Bestemmelse af Hojden 

 ikke kunde gjores. Til lignende Resultater have ogsaa 

 de Maalinger fort, der i 1885 bleve udforte i det syd- 

 ligste Gronland af Lieutenant Garde og Kand. Eberlin. 



