SEKTIONEN FOR MINERALOGI OG GEOLOGI. 441 



foredraganden den darpa foljande landhojningens betydelse 

 for Baltiska hafvets hydrograflska forhallanden. Fran att 

 hafva varit i oppen forbindelse med verldshafvet genorn 

 flere sund hade nemligen Baltiska hafvet blifvit helt och 

 hallet afstangdt samt erhallit karakteren af en verklig 

 insjo med sott vatten, hvilket bevisades af de egendomliga 

 Ancylusaflagringarnas fauna, som fullstaudigt saknade 

 marina fossil. Utom i Estland och pa Gotland, hvarifran 

 Ancylusgruset forut beskrifvits, hade sadant grus antraffats 

 pa Oland, dar foredraganden (1888) b. a. funnit, att den 

 s. k. „Ostra landborgen" bestar af Ancylusgrus och -sand. 

 Ett narmare studium af Ancylusgruset hade adagalagt, 

 att detsamma b. a. innehaller en ganska rik molluskfauna, 

 isynnerhet pa Gotland, som hittills blifvit i detta han- 

 seende bast undersokt. Unio, som forut var kand endast 

 fran de estlandska bildningarna, hade antraffats pa Oland, 

 dar densamma nu icke finnes lefvande. — Af intresse var, 

 att undersokningarna rorande Ancylusgrusets vertikala 

 utbredning visade en lutning hos hogsta Ancylusgransen, 

 i likhet med hvad De Geer adagalagt i fraga om hogsta 

 ishafs- samt Litorina-gransen, och pa Oland framgick detta 

 forhallande b. a. af lutiiiiigen hos den forut omnamda 

 „Ostra landborgen", som tvifvelsutan vore att anse sasom 

 en till hela sin langd samtidig bildning. Da man hade 

 anledning antaga, att Ancylusfaunan atminstone delvis 

 vore en litoral-fauna, adagalade Ancylusgrusets forekomst 

 fran nagra 10-tal meter ofver hafsytan och ner till den- 

 sammas nutida niva (Gotland), att Ancylustiden varit af 

 ratt lang varaktighet. Sistnamda forekomst visade dess- 

 utom, att den negativa strandforskjutningen under Ancylus- 

 tiden fortgatt minst lika langt som i nutiden inom samma 

 trakt, och att denna forskjutning fortgatt annu langre 



