SEKTlONEN FOE M1NEEALOGI OG GEOLOGI. 445 



ikke vise noget Spor af Trykvirkninger ; Talereu maatte 

 derfor antage, at Kalifeldspathen her oprindelig var 

 udk^stalliseret i Form af Mikroklin; dette var da et Bevis 

 imod den nylig af R. Brauns hsevdede Anskuelse. at 

 Mikroklin en altid skulde vsere et Omdannelsesprodukt af 

 Orthoklas. 



Derefter omtaltes udforligere Nefelinsyenitmassivets 

 Grsensefaciesdannelser. Disse ere finkornede, noget skifrede 

 Bjergarter, sserdeles rige paa iEgirin og Arfvedsonit og 

 af grsesgron eller sort Farve. De adskille sig kemisk 

 fra Hovedbjergarterne ved ussedvanlig stor Jemmsengde 

 (12 — 25 °/o Jernilter), men indeholde de samme Mineral er 

 med Undtagelse afSodalith. Strukturen er fun den at vsere 

 en typisk Protoklasstruktur : Mineralerne ere del vis noget 

 knnste . men Knusningen er sket inden den endelige 

 Storkning af Bjergarterne. De ere ikke at opfatte som 

 normale Grsensefaciesdannelser, opstaaede ved en Koncen- 

 tration af de jernrige Bestanddele langs Afkolingsnaden. 

 men som senere oppressede Krystallisationsrester, i hvilke 

 de allerede for Storstedelen storknede, grovkornede Hoved- 

 bjergarter ere sunkne ned. Denne Opfattelse, som er 

 udledet af de for omtalte Iagttagelser over Krystallisations- 

 ordenen, bekrseftes af de af Hr. Steenstrup foretagne 

 geologiske Undersogelser paa Stedet; thi ifolge disse 

 indeslutte de gronne og sorte Grsensebjergarter paa mange 

 Steder afrundede Brudstykker af de grovkornede Nefelin- 

 syeniter, og de staa i Forbindelse med uregelmsessige, 

 gangformige Masser af lignende kemisk Sammenssetning, 

 som gjennemssette Hovedbjergarterne og undertiden endog 

 med disse danne en fuldstsendig Primaerbreccie. 



Greens ebjergart erne vise en Raekke ejendommelige 

 mineralogiske Forhold, blandt hvilke saerlig udhsevedes 



