586 DEN KIRURGISKE UNDERSEKTION. 



viiggen, sarnt 3. forsok att medelst transplantation af 

 hud fran defektens narhet bilda en framre vagg till 

 blasan , den s. k. autoplastiska mefcoden. — Alia dessa 

 tre hufvudmetoder hade planerats redan i borjan af ar- 

 himdradet, men utofvats egentligen forst fran dess midt. 

 Den autoplastiska metoden hade intill 1880 varit sa godt 

 som allena herskande, men under det sista decenniet 

 hade anyo metoder angifvits, hvilka voro att rakna till 

 de bada andra hufvudgrupperna. B. paminde om So nn en- 

 burgs, Segonds och framfor allt Tr endelenburgs 

 metoder. 



Den sistnamdes ide att genom blodig delning af 

 synchondrosis sacro-iliaca hafva eller minska diastasen i 

 symphysis pubis och derefter sluta defektens rander fran 

 sida till sida och salunda skapa en slemhinne-kladd blasa, 

 som mahanda t. o. m. kunde aterfa en funktionsduglig 

 slutmuskel — hade tilltalat foredraganden , da han pa 

 hosten 1886 fatt sin forsta ectopi-patient. — Att deia den 

 framtill opna backenringen just i synchondrosen hade 

 dock synts B. latt kunna leda till en af tvanne utganger, 

 antingen kvarstaende diastas afven i synchondrosis sacro- 

 iliaca och da osaker gang, eller ock omojlighet att 

 forhindra lakning i den ursprungliga stallningen och da 

 ingen minskning af diastasen i symfysen. Han beslot sig 

 derfor att i st. forsoka en osteotomi af os ileum och 

 valde som delningsstalle en linea dragen fran hogsta 

 punkten af incisura ischiadica maj. vertikalt uppat genom 

 hela hojden af os ileum. Operationen beskrefs narmare. 

 B. redogjorde derefter i hufvudsak for sina resultat och 

 de svarigheter han mott. Under de gangna 6 aren hade 

 han skott 9 fall af ectopia vesicae. Af dessa hade 3 dott. 

 en icke opererad (hjerthypertrofi och h^^dronefros) strax i 



