672 FESTLKJK SAMMKXKOMSTEE, 



llrlt ayligen utvecklade sig har i Danmark et1 upplyftande skade- 

 spel. Del var da hela danska nationen, Iran den hogste till den lagste, 

 vid det aldriga konungaparets guldbrollop med jubel (rambar ut- 



fcrycken af den karlek och den vordnad, som binder nationen vid dess 

 konung och kmiungahus. 



Den klinsla, som darvid brot fram, var nog stark, nog djup for 

 att hos skandinaviens alia folk vacka sympatiska dallringar. Och, 

 darom ar jag forvissad, att en man, hvilkcn sasom hogsta ledare af 

 en af vara nationers oden forvarfvat sig hos sitt folk en sadan karlek. 

 som Konung Kristian det gjort i Danmark, den mannen har i sin 

 hand jamviil fatt sakra vaxlar pa samma kansla hos de ofriga skan- 

 dinaviska folken, vaxlar som dessa skola veta att inlosa, nar halst 

 ett tilltalle sig dartill bjuder. Ty sa starkt ar gudilof annu bandet 

 mellan dessa folk, sa stark den sympatiska medkanslan. 



Vi, som har samlats Iran nordens skilda lander, vi ega nu ett 

 dyrbart tilltalle att lagga detta i dagen. Det ar visserligen en sed, 

 en gamma] vacker sed i Nordanlanden, att vid festliga tillfallen gifva 

 sin hyllning at den man, som forer den spira, mider hvars hagn man 

 samlats och njuter sin frojcl; men det ar ej blott clarfor, att det ar 

 en sed, det ar derfor, att det ar oss ett behof att vid detta tillfalle 

 gifva uttryck at kanslor, som maktigt rora sig inom oss, som jag 

 beder Eder tomma en skal i botten for Danmarks folkkare Konung 

 och jublande uppstamma ett lefve Konung Kristian IX! (Hurra- 

 raab. Musikken spiller „Kong Christian stod ved hojen Mast!".) 



Den clanske Generalsekretser, Dr. H. Topsoe tog derefter Ordet: 



„Hil Dig, Du Tankens hojbaarne Hovding , hil Dig, Du 

 Ordets hugprude Helt." Med disse Ord har en af vore Digtere 

 hyldet en af Landets store Soimer, og med disse Ord ville vi indlede 

 vor Hilsen til den Drot i Norden, som — selv Digter — med varm 

 Kjferlighed til Videnskaben ikke alene har opmuntret Naturforskerne 

 med sit Bifald, men selv har stettet og fremkaldt mangt et viden- 

 skabeligt Foretagende, blandt hvilke vi her skulle mindes den 

 Nordenskioldske Yikingefserd til det hoje Norden. 



Vi fole os overbeviste om, at ogsaa dette Mode , som har 

 samlet saa mange af Nordens Naturkyndige . omfattes af Hs. Maj. 

 Kong Oskar med varm Interesse, og at de Bestrsebelser for fortsat 

 Samvirken mellem Nordens Yidenskabsmsend, som have fundet Ud- 

 fcryk paa forskjellig Maade, ville vinde bans Bifald og nyde hans 

 varme Understottelse. Yi ville derfor bringe den kongelige Yiden- 



