»'.< 1 FESl ''"'I BAMMBNKOMSTEE. 



Fremgang paa Videnskabena Bane til Menneskehedens VeL Leve 

 Sveriges, Norges og Finlands Folk og (lores Videnskabe- 

 Lighed! 



Nedenstaaende Afskedshilsen til Danmark, forfattet at' en norsk 



Deltager (E. EL), blev derpaa afsungen: 



Mel: Hr. Peder kasted' Runer over Spangc. 



De svinder snart de sidste faa Sekunder, 



Saa staaer vi Haand i Haand, Farvellet Btunder; 



Forbi saa er vort Mode, 



Dets travle Arbejd endt, 



Men lsenge skal den glode 



Den Flamme, her blev tsendt 

 Varm og mild skal dens Straale funkle, 

 Tsende lid, lyse i det Dunkle, 



— Aandens lid. 



Men har vi Kraften spaendt i Modets Kampe 

 Og tsendt ved demie lid vor egen Lampe 



Og lsenges som den Stserke 



Til Hj emmets Strand igjen 



At laegge Haand paa Vserket 



Som arbejdslystne Msend: 

 Da en Tak for det sedle Stsevne! 

 Pris og Tak for hver skserpet Evne! 



Pris og Tak! 



Ja tak for Alt, Du gamle danske Frsende, 

 Hvis Haandtryk vi saa varmt fik atter kjende. 



Dit jsevne, hjertemilde 



Elskvserdige Humor, 



Din Kunst, dit Granskersnille — 



Vi vidste det jo for: 

 Alt holdt Maal med de gamle Minder; 

 Derfor Skaal! Danske Meend og Kvinder! 



D an m a r k s Skaal ! 



Derefter talte Professor C. M. Gu Id berg, fra Christiania. En 

 Hilsen og Tak til det Land, som har ydet os en saa storartet Gjaest- 

 i'rihed. Vi have folt os som hjemme. Vi have set den store Frem- 

 gang her i Danmark i Videnskab og Kunst. Vi have set den 

 foryngende Kraft, der raader hernede. Leve det evig unge Dan- 

 mark! (Leveraab. „Der er et yndigt Land 1 '.) 



