7» 



6 arter uf f^^aniNa, och Morren anser 

 atminstone hogst sannolikt, att de 3 

 i handeln forekommande Vanille- sorter 

 tågas af 3:ne skilda arter och ej a f v3 va- 

 rieteter af en art. Dessa VantUe-sorter 

 aro: i Pompona eller Bova (den upp- 

 svallda); 2. Leq eller Le^ (den egentliga 

 och battre i handeln forekommande Va- 

 nillé) och 3. Simarouna {Ciinarouna , ba- 

 tard eller vilda), hvilka 3:ne sotter van- 

 ligen kallas stor ^ lang och liten Van ille. 

 Ibland dessa ar den Idnga Vanillen {Va- 

 nilla Leq eller Les^^ den i handeln mest 

 varderade; den erhalles af V, aroniatica 

 ifrån Mexico och dess blad aro enligt P I ii- 

 mier långt-åggrunda och starkt nerfviga, 

 hvaremot enligt Brown hos V. planifolia 

 bladen aro långt-lancettlika och otydligt 

 strimmiga; frukterna hos dessa iiro svårare 

 att åtskilja, och skiljas nastan endast dem ti, 

 att de af V. aromatica hafva en mycket 

 mer aromatisk lukt iin de af V, planifolia. 



A ub let beskref forst ar 1773 sal- 

 tet, huru Vanillen i America^beredes for 

 handeln. 



Linne' antog, att Vanillens lukt fin- 

 nes hos dess fro. Merat och D:r Lens 

 påstå, att den tillhorer den kottiga be- 

 kltidnaden i skidan. Morren sager, att 

 hos V, planifolia finnes lukten så val hos 

 frona som hos deras skidor. Orsaken till 

 lukten harledes ifrån benzoc-syra och en 

 ætherisk olja, som finnes uti fronas be- 

 kladnad. Så snait frukt-skidan ar mogen, 

 så utsprider sig ifrån V. planifolia eu 

 lierrlig lukt. — Richard harleder ^am7- 



