57 



viil ulbilcla sina jemnstoia iVon. — Aveiia 

 orient alis Schreb. [turkisk Hof r a) mognade 

 ej allmant sina fron i vipporna. Den synes 

 fordra ett varmare climat; sådant torde 

 iifven vara forhållandet med Avena niula 

 L. och Av, chinensis Fisch.; den sidst- 

 namnda anmiiles sårdeles till odling såsom 

 gron-foder. 



Ibland de b'arfroiga arterna af Hor- 

 deiim {Korn) utmarker sig framfor alla 

 Hordeum nitdum Schiibl. , som gifver en^ 

 riklig skord, och narmast densamma i 

 skordens rikedom kommer H. chinense 

 [chinesiskt naket Korn), — Det vanliga 

 Kornet (Hord. vulgare L.) gifver en 

 mindre riklig skord an de andra arterna. 

 H. coeleste Vib. gifver riklig t och val ut- 

 bildade fron, hvilka utmarka sig genom en 

 Ijusgul fiirg. Deremot har Himalaya-Kor- 

 net [H. himalajense) gifvit en mindre 

 rikhaltig skord, ehuru frona aro mera 

 fy Higa och storre; måhanda gifver det 

 under mera gynnsamma forhållanden en 

 storre skord; det skiljer sig från H, vid- 

 gare dermed, att frona iiro smutsbruna, 

 uppviillda, och nastan alltid något kantiga. 



Den så kallade Berg-Rågen eller 

 mångåriga Ragen [Secale montanitm Gus- 

 sone) anses ej fortjena någon odling, en- 

 ligt de har gjorda forsok. Då den har 

 såss om våren och behandlas såsom an- 

 nuel, så kommer den sent i blomning 

 och mognar blott ganska få fron; då den 

 deremot behandlas såsom en två - årig 

 Vaxt, så afruttnar eller affryser den 

 ute på kalljord och bibehåller sig till 



