5i7 



en ulforlig beskrlfning, hvilken skulle 

 blifva for vidlyftig alt har upptaga. Jag 

 kan deifcire endast anfoia foljande af For- 

 fattarens underråttelser harom. 



De Al^-Arter^ hvilka egentligast be- 

 gagnas till Kelp ^ aro Fucus nodosuSj ^ve- 

 siculosns och serratus^ hvilka vid Ocea- 

 nens Kuster vaxa ofvan om den lagre 

 vatten-linien, och således blottas af det 

 tillbakafallande vattnet. Dessa arter aro 

 åfven allmanna vid Sveriges vestra kuster. 



Då vattnet ar lågt, så skares i Scott- 

 land dessa Tång-arter med en liten hand- 

 skara. Man antager, att Tån^-Arterna 

 behofva 3:ne år for att tillvaxa, innan en 

 ny skord kan erhållas af dem. Skarnin- 

 gen borjar i Maj eller i Juni och fortgår 

 intill sena hosten. Om klipporna aro latt 

 tillgangliga, så uppbares skorden fore haf- 

 vets återstigande, i annat fall samlas den 

 i hogar, omlindas med ett tåg, hvarefter 

 hogarna lemnas for att vid det åter stigan- 

 de hafvet dragas eller foras med båt i land. 

 Denna method, sager Forf., ar enkel och latt, 

 der hafvets ebb och flod underlattar ar- 

 betet, men kan ej till alla delar anvåndas 

 i Bohus- Lan, ehuru ungefarligen efter 

 samma method. — • Laminaria dcgitata 

 samlas på Scottska Kusten på sa«ima satt; 

 den gifver en egen sort af Kelp, som ej 

 innehåller sulphater, och iir derfore till 

 flera behof mera eftersokt an vanlig Kelp. 

 Det ar ock den Alg, som an vandes vid 

 lod-fabrication. Sedan Tangen blifvit ford 

 till stranden, så brannes den antingen våt 

 i en egen ugn, eller utbredes den på stran- 



