100 



sarne anmarkte v ici sina tbrsLa besok i 

 Ost-Indien, att Incligo-Vixxlen derslades 

 var allman. Då liinle Europeerna att kiin- 

 na dess odlings-siitt och beredningen af 

 farg-åmnet. Emediertid f«)rblef Indigo's 

 ursprung liinge i allmanhet foga kilndt i 

 Europa. Matbiolus, som utgaf sitt bo- 

 taniska Verk år i544> kande annu ej det- 

 samma, ocb i Tyskland ansågs Indigo till 

 ocb Hied på sina stallen år i-joS att bora 

 till Mineral-Riket. Eu Hollandsk Hand- 

 lande Jean van Tw^istår den forste, 

 hvilken i en sednare tid gaf bestamda un- 

 derråttelser om Indigo' s ursprung och be- 

 redning. Efter honom fol ja talrika upp- 

 lysningar om densamma ifrån mångfal- 

 diga Forfattare. Rheede gaf den forstå 

 kiinbara figur af i/zt/zg^o-Vaxten eller //z- 

 digofeva tinctoriu Linn., som ar den all- 

 mannast utspridda art, hvilken gifver In- 

 digo, Marchant lemnade ytterligare un- 

 derråttelser om denna Vaxt, och Rum- 

 phius gaf en figur, hvilken af Linne 

 hiinfordes till Indigojera tinctoria , men 

 som enligt S:t Hi lai re lika vål synes 

 forestalla en varieté af Indigojera Anil. 

 R um phi us meddelade derjemnte interes- 

 santa upplysningar om arterna af Indigo- 

 jera om odlings-såtten, som begagnas i 

 Ågra och i China. 



Man har tvistat om denna Indigo- 

 Vdxt blifvit ofvevford ifrån Ost-Indien 

 lill America, eller om den var ursprung- 

 lig i sidstnåmnde Land. S.t Hilaire anser 

 såsom såkert, att Spaniorerna tidigt of- 

 verforde en eller flera arter af Indigojera 



