• 



4oo 



annu icke upptagna i Sj^slemerna, ty se- 

 dan Pluniier*s tid liafva seclnare Re- 

 sande ej leiiinat uppinarksamhet åt dem. 



De Candolle, Fursten af Salm- 

 Dyck, von Marti us, Link, Otto, Leh- 

 mann, Tu r pin m. fl. hafva gifvit vig- 

 tiga bidrag till kiinnedomen om Cac- 

 te e rn Cl , och Pfeiffer har nyligen utgifvit 

 2:ne systema ti ska verk ofver desamma 

 (Enumeratio diagnostica Cacteariini hucus- 

 que cognitarum och Beschreibung und Sy- 

 nonymik der in den Deutschen Garten le- 

 bend vorkommenden Cacteen &c.). 



Forf. erinrar om Meyen's formodan, 

 att Cactéerna troligen utgjorde ett dub- 

 belt an tal af det, som Han kande, namn- 

 ligen 38o, men Zuccarini antager, att 

 sannolikt finnas af desamma ofver looo 

 arter, då man påminner sig deras vid- 

 strackta utbrednings sphære, hvilken kan 

 anses att vara dubbeL* en, innom hvilken 

 de otvifvelaktigt och ursprungligen finnas 

 vildt vaxande, och en, i hvilken de for 

 narvarande odlas. 



Zonen for deras vikla tillstånd utgo- 

 res af alla varma och tempererade Lan- 

 der i America i en fortgående ulstrack- 

 ning af mer an ()5 Latituds-grader och i 

 nejden af Æquatorn ifrån hafs-ytan till 

 en hojd af i5,ooo fot ofver densamma. 

 Utstråckningen af Cactéernas geographi- 

 ska utbredning i odladt, forvildadt eller 

 ånnu tvifvelaktigt vildt tillstånd innefat- 

 tar dessutom en stor del af de varmare 

 trakterna i Europa, Asien och Africa. 



Cac- 



