4 r ^ 



med ensamiha nerfvcr ocli ulan blad-skaft 

 likasa val forandra sin slallnin" iiVån den 

 onatnrliga lill den naturliva. 2:0 Att pa- 

 renchynia oeh ej blad-nerfverna iiro orsa- 

 ken liiirtill. — lakttagelserna om meclia- 

 nismen af blad-rorelsen liirde vidarc: 1:0 

 Att alla blad med ensamma adror kunna 

 sjelfva vanda sig om. 2:0 de skenbart 

 oskaftade bladen, bos livilka adrorna aro» 

 på annat siilt utbredda, rora sig genom 

 en bojning i sin vidbaltnings-piinct. 3:o 

 De korta ocli styfva iifvensom de langa 

 och slappa bladskatten iiro ofordelaktiga 

 lor rorelsen. l\\o Om bladskaftet ej ar iov 

 mycket stylt ocb langt, så fbljer bladens 

 viindning så val genom en balt' viindning 

 på långden som iilVen genom en bojning 

 af blad-stjelken. 5:o Hos sk(3ldlika blad 

 sker rorelsen dels genom sjelfva blad-skaf- 

 tets bojning dels genom en forandring i 

 bladets riktning emot bladskaftet. — Or-^ 

 saken till bladens rorelser undersoktes på 

 det satt, att Våxter, planterade i krukor, 

 med eller utaii Ijusets inflytande stålldes 

 i tillslutna kistor, bvarvid Forf erfor, att 

 blatlen bos de Yaxter, bvilka ej kunde 

 vånda sig, dogo, men de otriga vånde sig 

 i morker lika lått som vid Ijuset, hvaraf 

 Forf. drager den slutsats, att Ijuset år 

 lika litet orsaken till riktningen af bladen 

 uppåt, som morkret år orsak till rotternas 

 riktning nedåt. Ej eller kunna vårmans 

 eller fuktigbetens inverkan anses såsom or- 

 saken till rorelsen. 



Ett af von Bere: ut!a;ifvet arbete kal-v. Rerg 

 ladt "Lok-Våxteinas Biologie" framståller J^ d° °' 



