FORETAL. 



vill fr sina lsare med sanna frger, eller, livad 

 scra hr r det samma, i riktiga ord, terge just 

 den ofvannmde taflans freml. I stllet fr 

 att d sga: "en brigg, som seglar frdevind med 

 bottenrefvade mrssegel, i hrdt vder och svr 

 sjgng/' hvilket, ehuru tydligt fr sjmn, nd 

 troligen blir en hrdlst, om icke otydlig, me- 

 ning fr mnga lsare, skulle han d, fr att 

 uppfylla den kanhnda strre delen af sin pu- 

 bliks fordringar, bli tvungen att uttrycka sig s 

 hr: "en tvmastare med en utliggare, som gr 

 med vdret frn bakndan, och blott till hlften 

 uppsatt sina mellersta segel mot den starka bl- 

 sten och de stora bljorna;" h vilken mening ter, 

 hvad slags frtjenst den kan ga i afseende p 

 enfaldighet och mjliga tydlighet fr en del l- 

 sare, tminstone icke ger ngot behag fr den, 

 som r road af sjn, och den enda effekt fr- 

 fattaren dermed skulle gra p sjmannen, vore 

 frmodligen den af ett medlidsamt tloje. 



Frhllandet hrmed r, i korthet sagdt, 

 det, att en dylik frfattare egentligen skrifver 

 fr tvenne slags lsare, och svrigheten af dess 

 vrf ligger uti att undvika, p en gng otydlig- 

 het fr den ena delen , som platthet fr den an- 

 dra. Man kunde hrvid ej s ortt anmrka, att 

 d man vill behaga tvenne olika partier, riske- 

 rar man lttast att misshaga bda, och om man 

 ndvndigt vill beskrifva sjolefnaden, s vore det 

 s godt, att endast gra det fr dem, som kun- 

 na vara mest intresserade deraf. Detta r vl 



