FRETAL. I^ 



rerne betrakta Indianerue, s kunna vi likvl ic- 

 ke neka till, att denna enfaldighet ibland gr, 

 om icke just lngre n begreppet om ngorlunda 

 bildning borde tillta, tminstone s lngt, att 

 den nstan blir ofrklarlig, d man ihgkommer 

 menniskors naturliga begr, att f veta huru det 

 i allmnhet gr till hr i verlden. Bland de 

 mnga exempel hrp, som kunde anfras, vilja 

 vi blott framdraga ett. En ung och munter Nep- 

 tuni son, som nyligen lemnat det frsta skeppet 

 fr fdernehuset, och sledes nnu var fullt sys- 

 selsatt med att bertta sina fventyr fr vnner 

 och anhriga, hade just samlat en mngd af des- 

 sa omkring sig, hvilka med begrlighet hrde 

 den "raska pojkens" fventyr p den "fasliga sjn/' 

 D han slutligen kom till beskrifvandet af seg- 

 lingen under en stormig natt, hvilken i synner- 

 het var berknad p stark effekt, och h var vid 

 han icke kunde frebrs att skmma bort en god 

 historia, blef han hastigt af bruten af en gammal 

 Onkel; "men min nev! hvarfre kastade ni 

 d icke ankar, i stllet fr att fara omkring p 

 det viset"? Den unge sjmannen - som vl stud- 

 sade ngot fr den djerfva manvern, att g till 

 ankars i ppna sjn under en storm, men som 

 genom en blick p sllskapet fvertygade sig , att 

 de delade Onkelns sigter af saken, och otligt 

 vntade p svaret beslt nu att frska huru 

 mycket dess auditorium talte vid i den vgen, 

 och svarade: "Ack nej bste Onkel! vi frskte 



