46 RKS.\ MELLAN SODA A 



sina mrssegel enkelrefvade, jcmle undersegel, 

 kl vi vare och mesan, s klngde den ocks betyd- 

 ligt, och en del af den mrkgrna kopparbotten 

 var nstan bestndigt fver vattenytan, hvilken 

 genom de massor af skum, som idkeligen fram- 

 vltades af bogen, liknade en af sndrifvor be- 

 stende vag. Dess lofvai ts-reling var s upplyf- 

 tad, att man icke sg ngon del af dcket, eller 

 der varande efFecter, h vilket ocks gjorde, att 

 ganska f personer der om bord voro synbara. 

 Bland dessa voro Kaptenen och vakthafvande 

 Ljtnanten ltt igenknda; den frstnmde stod 

 lngst akter ut p flaggkistan i lowart, och hl- 

 lande kikaren i ena handen, stdde han sig 

 med den andra i bastingeringen; den andre der- 

 emot, uppstigen p en af carronaderna p half- 

 dcket, fattade med venstra handen i stor-bram- 

 bardunen, och med den hgra hll roparen, ge- 

 nom hvilken prejningsropen skllade emot oss. 

 Sedan desse blifvit frn oss behrigen besvarade, 

 vnde han sig fr ut, och kort derefter hrde 

 man frn hans glla stmma kommando-ordet: 

 "klart att vnda", hvilket genast upprepades af de 

 genomtrngande drillarna frn Hgbtsmannens 

 hrisselpipa. Snart derefter sg man ocks klyf- 

 varen brja leka fr vinden, och d fregatten, 

 hvilken redan var ett godt stycke frn oss, nu 

 lofvade till j mrktes samma vglika rrelser i de 

 friga seglen, till dess de ter fattades af den 

 p andra sidan kommande vinden. Nu brjade 

 p en gng alla rrna p de eftersta masterna 



