7^ RESA MELLAN SDRA 



ring, s var det synbarligen inlet annat n det, 

 att gra dess motstnd i luften sa litet som mj- 

 ligt. I fullkomlig fverensstmmelse med allt 

 detta var fven Ladas olika gng och stllning: 

 p samma gng den ene, rak och kanske ngot 

 fr parad mssigt, fr att icke grnsa till stelhet, 

 uttog sina aimtta steg med samma bestmdhet, 

 som han varit van att gra det p sitt terra fir- 

 ma, gick ter den andre ledigt och otvungen med 

 dessa lifliga, elastiska steg, hvilka oftast utmrka 

 dem, som ro vana att trampa en mera osker 

 och mindre orrlig grund, n en stenlagd trot- 

 toir. Med ett ord, man behfde nstan icke 

 nrmare knna den distinguerande drgten hos 

 dessa begge personer, fr att genast gissa, att de 

 voro tvenne officerare, af flottan och armeen, 

 hvilka nu, tagande samma vg som Matroserna 

 och Midshipmannen, tycktes mna sig om bord 

 p ngot af rlogsskeppen i hamnen. 



ndtligen hade vr s ofta nmde svarte 

 kare hunnit ett horn uppe i ndan p gatan, 

 och sedan han, medelst en ngot bakt kastad si- 

 doblick, fvertygat sig att en person, som under 

 hela tiden fljt efter honom p ngot afstnd, 

 nu observerade hans rrelse, svngde han sin 

 hst till venster uppt den hr afskrande tvr- 

 gatan. Han hade icke tillryggalagt mnga steg 

 p densamma, frr n han nrmade sig mer och 

 mer den ene trottoiren, var den s nra att, d 

 han slutligen lt sitt equipage gra halt utanfr 

 porten till ett med en vrdshusskylt frsett hus, 



