88 R E S A M E L L AN S O |) 1'. A 



ibland ila ut lver det vidstrckta liafvet, hvars, 

 af den nedgende solen, frgylda yla, oftast upp- 

 lifvas af ngot segel, kommande eller gende, 

 frn det lngt i detsamma Utskjutande Port 

 Royal, som med sin smala landttunga formjerar 

 den rymliga, skeppsbeprydda hamnen Vanfr sta- 

 den Kingston, h vilken ter., med sina vackra 

 kyrkor och hus, ligger midt i fonden af taflan, 

 som ett passande rmrke emellan dess bda s 

 olika delar. 



P detta behagliga stt framrullar man nu 

 p den mjuka, sandiga vgen, som leder tillba- 

 ka t staden, under det solen, skyndande ner till 

 horizonten, brjar ofvergjuta det framfrliggande 

 landskapet med en svag purpurrodnad , hvilken 

 smningom fvergende i starkare frgspelningar, 

 efter som det gldande klotet nedsjunker i haf- 

 vet, slutligen efter dess frsvinnande frdunklas 

 af de ltta schatteringar, hvilka freg den frn 

 stern hastigt antgande skymningens mrkare 

 skuggkastn ingr. Man r |aledes genom det lika 

 skna som hr korta skdespelet af solens ned- 

 gng snart frflyttad frn ett klart skinande dags- 

 ljus, till den i dunkla skuggor insvepta aftonen; 

 och om man genom dennes hastigt pfallande 

 mrker, frlorar njutningen af en skn naturs be- 

 traktande, s ersattes den till ngon del af den 

 ljufva, vederqvickande svalka., hvilken gr aftonen, 

 tminstone fr den promenerande frmlingen, till 

 den angenmaste delen af det eqvinoctiska dyg- 

 net, som ock kanske af den mngd, fver trd 



