I I 4 RESA MELLAN SDRA 



Lada sidor varit mycket beltna och trakterade 

 af h varandras sllskap. Den stackars frun, som, 

 redan vid Gudens frsta helsning, upptagit sin 

 lsen, och sedan med frlagenhet afvaktade lg- 

 ligt tillflle, att genom dess framlemnande afbry- 

 ta adressen, lyckades icke deri frr n nu, d 

 Neptunus ndtligen stannade med sitt prat, fr 

 att tacka fr gfvan, h vilken han sade sig endast 

 kunna emottaga med det vilkor, att han finge 

 fverlemna den t sin kra hlft, ssom en sou- 

 venir af en dame, med h vilken han nskat hon 

 ftt gra en personlig bekantskap. 



Slutligen vnde sig den sluge Sjguden till 

 en af pigorne, h vilken under hela tiden fljt det 

 vta triumviratets rrelser, med af frundran ga- 

 pande blickar, hvari njet att betrakta de besyn- 

 nerliga personagerna ljligt blandade sig med far- 

 hgan, att mjligtvis befinna sig s nra lifslef- 

 vande hafstroll. Ocks spralt hon vl tillbaka 

 ett steg, antingen af rdsla, eller blott modesti, 

 d Neptunus klappade henne p kinden, under 

 det han helsade henne, men strckte likvl icke 

 retrtten lngre, d den galante Hafsguden bifo- 

 gade med sin karess en smickrande artighet f- 

 ver hennes vackra nnsigte, liksom vore det hen- 

 ne omjligt, att icke med vlbehag lyssna p dy- 

 lika granlter frn en mansperson, han matte nu 

 vara troll eller menniska. Neptunus frgade hen- 

 ne derefter, livad som hade tillskyndat honom 

 lyckan att f gra hennes bekantskap, h vilken 

 var s mycket mera angenm, som det s sllan 



