OCH NORRA AMERIKA. 1^5 



med spnda blickar p himmelen och sjn ak- 

 ter ut. 



ndtligen strdes denna hemska tystnad af 

 ett slag frn klyf vren, hvilken redan brjade 

 sakna vind fr att st full, och slog snart emot 

 staget fr hvarje sj. Nu kndes icke den rin- 

 gaste vderpust p dcket, och om man haft ett 

 bart ljus tndt p detsamma, skulle lgan hafva 

 brunnit med lika perpendikulr stillhet, som i 

 ett stngdt rum. Detta djupa lugn rckte likvl 

 ej mnga sekunder, ty nu hrdes redan en sus- 

 ning liksom af en strm, under det en fradgan- 

 de hafsyla kom flygande emot oss; och just som 

 Kaptenen, hvilken stod lngst akter ut p flagg- 

 kistan, skrek till rorgngaren: "upp med rret! 

 hr kommer han!" flg hatten af hufvudet p 

 honom, och med detsamma rusade stormen in 

 frn bagbords lring med ett hest skrn fver 

 skeppet, tfljd af ett fver rstande, gllt h vi- 

 nande i tacklingen; och i samma gonblick lade 

 skonerten fver s mycket, att hela gngbordet 

 lades under vattnet. Allt, hvad som ej var de- 

 sto fastare frskrad t p sin plats, ramlade hr- 

 under utfr dcket t l , och deribland voro f- 

 ven ngra passagerare, hvilka troligen, att dm- 

 ma efter deras fysionomi, ty deras rop kunde 

 icke hras, ansgo sig redan frlorade. 



Det frsta menskliga ljud, som trngde sig 

 fram genom stormen, var: "Hal an klyfverts 

 skot!" hvilket kom frn den mot storbommen lig- 

 gande Kaptenen; och d nu matrosen vid rret 



