l4# RF. SA MELLAN SDRA 



man brjat komma upp p hgre latituder, der 

 klden redan brjade blifva knnbar. Eftermid- 

 dagen hotade med att bli nd trkigare; och d 

 det icke var mjligt att sofva middag nda till 

 natten, mste man nd bibehlla den liggande 

 stllningen i sin sng, ssom nd bttre n den 

 sittande upp en stol, p h vilken man jem t m- 

 ste hlla sig fast under fverhalningarne. Under 

 denna ledsamma period var det ingenting, som 

 afbrot det eviga oharmoniska brakandet och gniss- 

 landet, hvilket likvl ibland frsvagades och der- 

 efter kanske dog bort fr ngra gonblick, lik- 

 som fr att hmta nya krafter, under det sjn 

 mindre oroade fartyget, men kom snart tillbaka 

 och brt ut med frnyad styrka, p samma gng 

 alla synliga freml tterbegynte sitt jemna svf- 

 vande fram och tillbaka. Det var i synnerhet den 

 i taket hngande lampan, som under sin enfor- 

 miga ringdans bst angaf skeppets rrelser, och 

 med sina menuett-lika svngningar liksom fljde 

 den trkiga musikens lngt uthllna finaler, hvil- 

 ka alltid lgo uppe i diskanten, d lampan slng- 

 de fver t l, men antogo mera bas-artade to- 

 ner, p samma gng denna nrmade sig upp t 

 lowart. 



Detta i lngden lika enformiga som trkiga 

 tillstnd brjade nd s smningom frndras, i 

 samma frhllande den ene efter den andre af 

 kajutens invnare brjade uppvakna frn sin mid- 

 dagsmn; ty ehuruvl den ngsliga musiken till 

 en brjan icke afbrts af annat, n antingen kor- 



