I /| R E SA MF.I.I.A N S O D K A 



"En seglare akter ut i 18 v skllade del nu 

 frn toppen, och afbrot p en gng den gam- 

 le Kaptenens philantropiska nskningar ocli dess 

 muntra lynne; ty livad ocks han hll p alt 

 tillnska sina yngre med broder, sa var det tro- 

 ligen ingenting obehagligare, n det han nu erfor 

 vid det ovntade ulropet om en seglare akter 

 ut; hvilket, da man intet sett ngon sdan frut 

 p hela dagen, frutsatte, att han vore jagad af 

 ett bttre seglande fa i tyg. Huru det nu frhll 

 sig hrmed, s hade det fr gonblicket den ef- 

 fekten , att vr groggige skeppare blef temligen 

 nykter, och sodan han satt glaset ifrn sig och 

 inpassat en qvadrat-tum negerhead i sin mun, 

 brjades fljande dialog: 



"Frtopp der! - Hur' har du seglaren?" 



''Rtt p lringen i l!" 



"Hvad kurs styr han ?* 



"Han ligger t oss, ty solen lyser emot hans 

 segel !" 



"Hur* r han tacklad?" 



"Jag kan icke sga det precist, men han 

 tyckes icke vara ngon rseglare." 



"Aha! " mumlade Kaptenen - "skert n- 

 gon af de der frbannade skonertarne frn arne, 

 hvilka icke sjelfva fan kan kan segla om, s lnge 

 skoten ro anhlla. N det gr an, att hr 

 lins ppen sj och en skuta, som kan segla, blott 

 hon fr lsa boglinor och litet upphalta brassar. 

 M:r Smith! lt dem gra lseglena klara: vi 

 f kanske hlla af ngot frr, n vi mnat. Det 



