2 RESA MELLAN SO UR A 



hger till vensler, till dess del slutligen stanna- 

 de i den frn toppen angifne direktionen, ult 

 hvilken man, afven med obevpnade gon, kun- 

 de se en hvit ngot lutande figur, hvilken blef 

 nnu tydligare, genom det starka sken, den nu 

 nedgende solen kastade p densamma. 



Sedan Kaptenen ngra gonblick uppmrk- 

 samt fixerat detta freml, under det han otyd- 

 ligt mumlade: "Jo Jo! Svra gaffelsegel ! 

 inga rsegel! Jag kunde vl tro det. Gaffel- 

 toppsegel och flygande jagare! allting i sin 

 ordning fr att lgga ett hederligt skepp i l - 

 skt han in kikaren, och under det han nedsteg 

 frn flaggkistan, tillade han med mera ifver: 

 "Anfgta alla medseglare och dem, som stta s- 

 dan tackling p andra fartyg n lotsbtar och 

 fiskare!" - 



"N Styrman, har ni ftt reda p hvem 

 som skaffade oss denne frbannade gken s nra 

 p hlarne! Men det r nu icke tid, h varken att 

 ransaka eller dmma. Vi skola uppskjuta det till 

 i morgon, d jag hoppas vi kunna gra det litet 

 mera ogeneradt. Tag nu kikaren och g upp 

 p stor-bramsalningen, och varsko, det frsta ni 

 icke kan fr mrkret urskilja seglen p den gun- 

 stig Herren; hvilket jag hoppas icke drjer s ln- 

 ge, d solen nu redan r nere, och skymningen, 

 icke plr vara lng under eq va torn. Hr, 

 hit John! Tag ner groggen och purra andre 

 Styrman! Btsman der! Lt dem skra in 

 lsegels-fallen , hala ut 'spirorna och tackla wa- 



